ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.06.2018                      Справа № 905/1921/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс”, м. Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства “Шахтоуправління “Покровське”, м.Покровськ, Донецька область,

про: стягнення 293 480,66 грн.,

за участю представників сторін:

від відповідача: не з’явився,

від відповідача: не з’явився,

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс”, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства “Шахтоуправління “Покровське”, м.Покровськ, Донецька область, про стягнення штрафу у розмірі 293480,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що за договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. позивачем були надані відповідачу послуги з організації перевезень вантажів на суму 249 442 488,44 грн., з яких сплачено – 249149007,78грн. Заборгованість в сумі 293480,66грн. є непогашеною, у зв’язку з чим підлягає стягненню.

Як на правову підставу позивач посилається на ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України.

Представник позивача у судове засідання 13.06.2018р. не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 13.06.2018р. також не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

За змістом ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, встановив наступне.

10.12.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс” (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-західна №1» (на теперішній час - Публічне акціонерне товариство “Шахтоуправління “Покровське”) (Клієнт) укладено договір транспортного експедирування № Э-10/12/09-3.

За умовами п.1.1. договору (з урахуванням додаткової угоди від 18.01.2012р.), Експедитор взяв на себе зобов'язання за плату і за рахунок Клієнта організувати у відповідності із заявками Клієнта виконання транспортно-експедиторських послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, як у вагонах парка УЗ, так і у власних рухомих складах, які включають в себе:

-          здійснення розрахунків з залізницями та третіми особами за перевезення вантажів Клієнта по узгодженим сторонами маршрутам;

-          оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, подавання та забирання вагонів та додаткові збори, які пред’являються залізницею та третіми особами,

-          оплата збору за видачу довідок та телеграм по коду Експедитора,

-          оплату всіх витрат експедитора і третіх осіб, які є вартістю організації перевезення вантажів, викладених в п.3.2. даного договору».

У відповідності до п.1.2. Договору Клієнт зобов’язується прийняти надані послуги та відшкодувати усі витрати, пов’язані з організацією перевезення вантажів, а також винагороду за надані послуги.

Згідно п.3.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 18.01.2012р.), Клієнт для організації перевезення вантажів та для відшкодування витрат Експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі повинні бути здійсненні не менш чим за 5 днів до початку здійснення перевезень. Розмір авансових платежів визначається виходячи з очікуваного (запланованого) об’єму перевезень, інших послуг та витрат Експедитора, які плануються протягом 5 днів надання послуг. За згодою з Експедитором можлива оплата послуг (їх частини) з організації перевезень вантажів по факту їх виконання протягом 1-го банківського дня з моменту надання Експедитором акту наданих послуг (виконаних робіт).

У відповідності до п.3.2.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 01.05.2012р.) за організацію перевезення вантажів, передбачених даним договором, Клієнт виплачує Експедитору винагороду в узгодженому розмірі розрахованому від вартості перевезень та інших транспортних послуг протягом 1-го банківського дня після здійснення перевезень на підставі рахунку та акту виконаних робіт Експедитора. Якщо при здійсненні платежу Клієнт не виділяє суму винагороди та не оплачує окремим платіжним дорученням, то Експедитор залишає за собою право утримувати суму винагороди Експедитора самостійно з авансових платежів Клієнта та закривати виставлені рахунки в хронологічному порядку. Розмір винагороди Експедитора, визначається між сторонами та зазначається в додаткових угодах, які є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно п.6.1 даний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2010 р. У випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну даного Договору протягом одного місяця до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на наступний календарний рік та на тих ж самих умовах, які передбачені Договором.

Виконуючи умови договору та додаткових угод до нього, позивач надав підприємству відповідача експедиторські послуги за період з жовтня 2016р. по лютий 2017р. на загальну суму 1039292,56грн., про що свідчать акти наданих експедиторських послуг:

-          за жовтень 2016р.: №18 від 11.10.2016р. на суму 11641,72грн., №38 від 21.10.2016р. на суму 45,72грн., №76 від 31.10.2016р. на суму 59246,20грн., №90 від 31.10.2016р. на суму 2128,01грн.,

-          за листопад 2016р.: №22 від 11.11.2016р. на суму 73965,91грн., №45 твід 21.11.2016р. на суму 33408,32грн., №74 від 30.11.2016р. на суму 71759,24грн., №102 від 30.11.2016р. на суму 5374,01грн.,

-          за грудень 2016р.: №26 від 11.12.2016р. на суму 123362,42грн., №38 від 21.12.2016р. на суму 102166,44грн., №76 від 31.12.2016р. на суму 125329,31грн., №88 від 31.12.2016р. на суму 10525,75грн.,

-          за січень 2017р.: №31 від 11.01.2017р. на суму 82521,95грн., №49 від 21.01.2017р. на суму 46018,20грн., №97 від 31.01.2017р. на суму 61632,85грн., №135 від 31.01.2017р. на суму 5705,20грн.,

-          за лютий 2017р.: №27 від 11.02.2017р. на суму 96250,68грн., №54 від 21.02.2017р. на суму 65838,84грн., №87 від 28.02.2017р. на суму 55834,08грн., №102 від 28.02.2017р. на суму 6537,71грн.

Вказані вище акти підписані обома сторонами без заперечень та скріплені печатками.

У відповідності до підписаних сторонами актів наданих експедиторських послуг суми ТОВ “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс” були виставлені відповідні рахунки-накладні (копії наявні в матеріалах справи).

Також суду надані докази направлення рахунків на адресу відповідача (експрес накладна від 14.11.16р. – рахунки за жовтень 2016р., експрес накладна від 15.12.2016р. – рахунки за листопад 2016р., експрес накладна від 19.01.2017р. – рахунки за грудень 2016р., експрес накладна від 16.02.2017р. – рахунки за січень 2017р. (а.с. 120-124).

Також згідно Акту звірки взаємних розрахунків за ІІІ квартал 2016р. між сторонами вбачається наявність непогашеної відповідачем суми заборгованості за надані позивачем послуги за договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. – в загальній сумі 154188,10грн. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

В підтвердження здійснення відповідачем оплат наданих послуг за договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. суду надані копії платіжних доручень №51692 від 13.10.2016р. на суму 150000,00грн., №54497 від 30.11.2016р. на суму 150000,00грн., №55302 від 16.12.2016р. на суму 100000,00грн., №55899 від 26.12.2016р. на суму 200000,00грн., №1520 від 30.01.2017р. на суму 300000,00грн. (а.с. 125-129).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір № Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. за своїм змістом та правовою природою є договором транспортного експедирування, який підпадає під правове регулювання норм глави 65 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України.

Згідно положень частини 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно ч.1 статті 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. 1 спеціального Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», який визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Згідно з ч. 3 ст. 8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор зобов'язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно зі статтею 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Сторони узгодили, що за організацію перевезення вантажів, передбачених договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. Клієнт виплачує Експедитору винагороду в узгодженому розмірі розрахованому від вартості перевезень та інших транспортних послуг протягом 1-го банківського дня після здійснення перевезень на підставі рахунку та акту виконаних робіт Експедитора… (п.3.2.1 Договору, в редакції додаткової угоди від 01.05.2012р.).

Як встановлено судом, акти наданих експедиторських послуг, та виставлені позивачем відповідні рахунки-накладні за жовтень 2016р. – лютий 2017р. направлялися відповідачу з листопада 2016р. по лютий 2017р., з чого слідує, що за змістом п.3.2.1 Договору транспортного експедирування, строк оплати наданих послуг за договором є таким, що настав.

Відповідач належним чином зобов'язання за договором не виконав, здійснивши розрахунки за надані експедиторські послуги за договором частково, на загальну суму 900000,00грн. Вказане з боку відповідача не спростовано.

Доказів виконання зобов'язання щодо оплати наданих послуг в сумі 293480,66грн., на момент розгляду спору, відповідач не наддав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем послуг з транспортного експедирування та відсутність їх оплати в повному обсязі з боку відповідача.

Виходячи з викладеного в своїй сукупності, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 293480,66грн. заборгованості за надані послуги з транспортного експедирування за договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс”, м. Київ, до відповідача: Публічного акціонерного товариства “Шахтоуправління “Покровське”, м.Покровськ, Донецька область, про стягнення 293 480,66 грн., – задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства “Шахтоуправління “Покровське” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Транспортно-експедиційна компанія “Енерготранс”, суму боргу за договором транспортного експедирування №Э-10/12/09-3 від 10.12.2009р. в сумі – 293480,66грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі – 4402,21грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Енерготранс"; місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/7; , п/р №0026 в ПАТ «Європромбанк», МФО 377090, ІПН 54.

Відповідач: Публічне акціонерне товариствот "Шахтоуправління "Покровське"; місцезнаходження: 85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 1а; , п/р №0071 в ПАТ «ВТБ Банк» м.Київ, МФО 321767; ІПН 63.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна