ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1273/18

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у підготовчому засіданні

позовну заяву Комунального підприємства по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА», м.Вишневе Київської області

про стягнення заборгованості та звільнення приміщення

У підготовчому засіданні приймали участь

від позивача: ОСОБА_1 (посвідчення арбітражного керуючого від 02.07.2018 №1167);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 29.12.2017 №29-12/17), ОСОБА_3 (довіреність від 06.04.2018 №07-04/18)

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва в особі ліквідатора ОСОБА_1 (далі позивач, ліквідатор) звернувся до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРА» (далі відповідач, ТОВ «ФОРА») про стягнення: заборгованості у розмірі 50 977,08грн з орендної плати та відшкодування плати за землю, згідно договорів №839/0123 від 04.10.2016 і №0123 від 10.02.2014; пені, 3% річних та інфляційних втрат у загальній сумі 6 078,60 грн, а також зобовязання звільнити приміщення. Крім того, позивач просить стягнути витрати, у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3607,42грн.

Ухвалою суду від 22.06.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09.07.2018.

Під час підготовчого засідання суд з власної ініціативи поставив на обговорення учасникам справи питання щодо підсудності зазначеної справи.

Позивач зазначив, що вказана позовна заява повинна розглядатись Господарським судом Київської області у порядку загального позовного провадження, оскільки місце знаходження боржника у позові ТОВ «Фора» є м. Вишневе Київської області.

У свою чергу, відповідач вказав, що для визначення підсудності необхідно витребувати та проаналізувати документи, які підтверджують включення відповідного майна до ліквідаційної маси, та після цього вирішити питання щодо підсудності даного спору.

Суд, заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначена норма кореспондуються з положеннями ч.4 ст. 10 Закону про банкрутство .

Отже, перелік таких майнових вимог законодавцем не обмежено, однак передбачено винятки щодо спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів) за позовом контролюючих органів, визначених Податковим кодексом України.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду м.Києва від 06.02.2017 порушено провадження у справі №910/23387/16 про банкрутство КП «Житлорембудсервіс» (02217, м.Київ, вул. Закревського, 15, ідентифікаційний код 31776030); призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1167 від 02.07.2013); вирішено інші процедурні питання по справі.

Постановою Господарського суду м.Києва від 23.10.2017 припинено процедуру розпорядження майном КП «Житлорембудсервіс» та повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1; визнано КП «Житлорембудсервіс» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника «Житлорембудсервіс» арбітражного керуючого ОСОБА_1

Отже, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №920/847/17 від 16.04.2018).

Так, предметом даного судового розгляду є спір щодо стягнення заборгованості на користь позивача та повернення відповідного майна до КП «Житлорембудсервіс», яке перебуває в процедурі банкрутства.

Тобто, позивач (боржник) у спірних правовідносинах в межах розгляду судової справи №911/1273/17 виступає кредитором, а відповідач зобовязаною стороною.

Разом з цим, приписи Закону про банкрутсво та ГПК України не містять імперативних приписів щодо встановленого порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні, тоді як нормами ст. 31 ГПК України встановлено виключну підсудність майнових спорів за участю особи, яка перебуває в процедурі банкрутства.

Отже, даний спір незалежно від суб'єктного складу не підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження, а повинен розглядатися в межах справи про банкрутство КП «Житлорембудсервіс» ураховуючи загальні положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України у відповідності до ч. 9 ст. 31 ГПК України та провадження за вказаним спором є частиною загальної комплексної процедури банкрутства.

Ураховуючи зазначене, оскільки даний спір безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство та стосується питань щодо формування ліквідаційної маси боржника, зважаючи, що вказані обставини безпосередньо стосуються та можуть порушувати права інших осіб - учасників справи про банкрутство (зокрема, кредиторів КП «Житлорембудсервіс»), суд приходить до висновку, що справа №911/1273/18 повинна бути передана на розгляд в межах справи №910/23387/16 про банкрутство КП «Житлорембудсервіс», а не в окремому позовному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 9 ст. 30 ГПК України (виключна підсудність) передбачено, що справи, передбачені пп. 8 та 9 ч. 1 ст. 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Таким чином, оскільки справа №910/23387/16 про банкрутство КП «Житлорембудсервіс» перебуває на розгляді у Господарському суді м.Києва, матеріали справи №911/1273/18 підлягають передачі на розгляд до Господарського суду м.Києва на підставі ч. 9 ст. 30 ГПК України за виключною підсудністю з урахуванням ч. 3 ст. 31 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 20, 30-31, 234-235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Передати справу №911/1273/18 за позовом КП «Житлорембудсервіс» (02217, м.Київ, Деснянський район, вул. Закревського, 15, ідентифікаційний код 31776030) в особі ліквідатора ОСОБА_1 до ТОВ «ФОРА» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Промислова, 5, ідентифікаційний код 32294897) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 57 0 55,68грн та зобовязання звільнити приміщення за виключною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 ГПК України з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена у порядку передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України протягом 10 днів у порядку визначеному ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 12.07.2018.