ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"26" червня 2018 р.Справа № 922/1741/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

розглянувши матеріали

позовної заявиАрбітражний керуючий Гапоненко Роман Іванович, м. Київ
до ІП "Омбілік Інвестментс", м. Харків , ФО Макаренко Павло Дмитрович, м. Харків
про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся розпорядник майна Іноземного підприємства "Омбілік Інвестментс" з позовною заявою про визнання договору відступлення права вимоги, укладений 07.05.18 р. між ІП "Омбілік Інвестментс" та ОСОБА_4 недійсним, посилаючись на ст.ст. 20, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Дослідивши заяву розпорядника майна, суд встановив наступне.

Форми судового процесу встановлені статтею 12 ГПК України, частиною 6 якої передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) передбачено повноваження розпорядника майна у справі про банкрутство боржника, зокрема частиною 9 цього Закону встановлено, що розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Законом.

Проте, Законом про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника перебачені підстави для подання заяв про визнання правочинів недійсними лише з підстав визначених у статті 20 цього Закону, а саме щодо правочинів, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

За приписами цієї статті чітко визначено, що такі заяви, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом лише у межах провадження у справі про банкрутство.

Тобто, статтею 22 Закону про банкрутство визначено загальні права та обов'язки розпорядника майна, а статтею 20 Закону про банкрутство визначено порядок та підстави розгляду заяв про визнання недійсним правочинів, поданих розпорядником майна.

Таким чином, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що подання заяви про визнання правочину недійсним з підстав, визначених статтею 20 Закону про банкрутство можливо лише в межах справи про банкрутство, а не як окрема позовна заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву арбітражному керуючому Гапоненко Роману Івановичу, м. Київ без розгляду на 9 аркушах, в т. ч. оригінал платіжного доручення №378 від 20.06.18 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя С.В. Міньковський

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).