ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1633/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фермерського господарства "Рисовський" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 у справі Господарського суду Львівської області за позовом Фермерського господарства "Рисовський" до Львівської міської ради про відшкодування 64000 грн. моральної шкоди та 116700 грн. матеріальної шкоди,

Короткий зміст позовних вимог

1. 03.08.2017 Фермерське господарство "Рисовський" (далі - Позивач) звернулось до Львівської міської ради (далі - Відповідач) з позовом про стягнення 56,5 мінімальних заробітних плати завданої шкоди згідно з поданим розрахунком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Господарського суду Львівської області від 17.01.2012 у справі № 5015/6840/11 визнано порушеним право на розгляд заяв Позивача до Відповідача про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Постановою Пустомитівського районного суду від 25.12.2014 у справі № 450/4743/13-а задоволено адміністративний позов Позивача до Відповідача і визнано неправомірною бездіяльність щодо розгляду заяв Позивача та зобов'язано розглянути заяви. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 у справі № 914/340/15 стягнуто з Відповідача на користь Позивача 6090 грн. моральної шкоди в зв'язку з нерозглядом заяв та невиконанням судових рішень. Незважаючи на вказані судові рішення Відповідач не розглядає заяву та не виконує рішення судів, права Позивача не поновлено, внаслідок чого він як одноосібний власник продовжує нести матеріальні збитки як неотримані доходи у зв'язку з неможливістю реалізації власної виробленої продукції. Завдана моральна шкода полягає в глибоких переживаннях у зв'язку з позбавленням можливості реалізації своїх прав та життєвих планів, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, погіршенні стосунків з оточуючими людьми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. 25.09.2017 Господарський суд Львівської області (суддя Синчук М. М.) вирішив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з Відповідача на користь Позивача 39218 грн. моральної шкоди, у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Рішення суду мотивоване тим, що згідно з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 у справі № 914/340/15, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2016, беззаперечним доказом вчинення Львівською міською радою правопорушення є невиконання постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.12.2014 у справі № 450/4743/13-а, залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 у справі № 876/4359/15, якою визнано протиправною бездіяльність Львівської міської ради щодо нерозгляду протягом 10 років заяв Позивача про надання в оренду земельних ділянок у м. Львові на проспекті Червоної Калини, 109, площами 38 кв.м. та 15 кв.м. При цьому бездіяльність Відповідача визначена не у ненаданні земельних ділянок, а у нерозгляді (неповідомленні про результати розгляду поданих заяв), що мало наслідком невідомість перспективи діяльності фермерського господарства та відповідно завдало певної моральної шкоди Позивачу. На підставі частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в редакції, чинній до 15.12.2017, виходячи з встановленого судом у справі, враховуючи вимоги розумності та справедливості, за період з листопада 2015 року по червень 2017 року включно визначено до стягнення відшкодування моральної шкоди в розмірі 39218,00 грн. Вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 116700,00 грн. у вигляді неотриманого доходу від реалізації виробленої продукції бджільництва необґрунтовані та безпідставні.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. 16.01.2018 Львівський апеляційний господарський суд вирішив апеляційну скаргу Відповідача задовольнити. Рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2017 скасувати в частині задоволення позову про стягнення з Відповідача на користь Позивача 39218,00 грн. моральної шкоди; в цій частині ухвалити нове рішення: у позові Фермерського господарства "Рисовський" до Львівської міської ради про стягнення 39218,0 моральної шкоди - відмовити. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 25.09.2017 залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що Рисовський І. Г. звертався із заявами щодо надання земельної ділянки в оренду як від імені фермерського господарства, так і в статусі приватного підприємця. У матеріалах справи відсутні докази подання Позивачем заяв з відповідною зазначеною інформацією та необхідними долученими документами згідно з вимогами Закону України "Про фермерське господарство", Позивач не підтвердив подання заяв від 29.02.2012 саме в інтересах фермерського господарства, від імені фермерського господарства, останнім не підтверджено прав на встановлення тимчасової споруди та не вбачається подання таких заяв у відповідному встановленому порядку. У матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача до адміністративного суду з вимогою про отримання звіту про виконання постанови Пустомитіського районного суду Львівської області від 25.12.2014 у справі № 450/4743/13-а, залишеної без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 у справі № 876/4359/15, відсутні докази звернення до Відповідача із заявою щодо виконання рішення суду, а також до виконавчого органу про відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного рішення адміністративного суду. Доводи позову щодо того, що завдана моральна шкода полягає в глибоких переживаннях у зв'язку з позбавленням реалізації своїх прав та життєвих планів, порушенні нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, погіршенні стосунків з оточуючими людьми, погіршення стану здоров'я, що виявились у гіпертонічних кризах та серцевих нападах, заявлена сума коштів повинна бути присуджена як компенсація шкоди, щоб якось залагодити ті жахливі наслідки та поневіряння, яких фізична особа та родина продовжують зазнавати, всупереч вимогам щодо форми та змісту позовної заяви не підтверджені належним чином. Позивачем не зазначено, в чому полягають втрати немайнового характеру Позивача - Фермерського господарства "Рисовський", які є підставою для відшкодування моральної шкоди, не обґрунтовано зниження прибутку фермерського господарства внаслідок дій Відповідача, неможливості сплати ним соціальних внесків та покращення житлових умов у зв'язку з бездіяльністю Відповідача. У зв'язку з цим доводи про стягнення моральної шкоди є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. 04.02.2018 Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 в частині задоволення позову про стягнення 39218 грн. моральної шкоди та в частині відмови відшкодувати матеріальну шкоду, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. 27.04.2018 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити, зокрема у задоволенні касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 та залишити постанову без змін.

18.05.2018 Позивач подав заперечення на відзив на касаційні скарги.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

7. Постанова апеляційного господарського суду незаконна, необґрунтована та така, що суперечить статті 56 Конституції України, статтям 22, 1166, 1167, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, статті 6 пункту 1, статті 13, статті 1 Протоколу 1 Європейської Конвенції про права людини, постанові Вищого господарського суду України від 28.09.2016 у справі № 914/340/15, а також судовій практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенню у справі "Рисовський проти України", в якому встановлено, що позивач як одноосібний власник фермерського господарства, який зазнав прямого впливу неправомірних дій та бездіяльності і тому може вважати себе потерпілим від втручання в його особисті права в результаті дій, спрямованих проти власного фермерського господарства і що становило основу поданого розрахунку для визначення величини завданої моральної шкоди.

8. Поза увагою апеляційного суду залишилось грубе порушення норм процесуального права судом першої інстанції, який відмовив в клопотанні від 04.09.2017 залучити експертизу для оцінки розміру неотриманих доходів та не витребував висновків райдержадміністрації.

9. Відповідно до статті 310 ГПК України є підстави для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

10. Суд незаконно прийняв до провадження повторно подану апеляційну скаргу, оскільки подавати повернуту апеляційну скаргу відповідно до пунктів 4, 5-4 статті 97 ГПК України не дозволялося, в такому випадку суд мав відмовити у прийнятті апеляційної скарги.

Доводи Відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу

11. Доводи Скаржника надумані та такі, що не відповідають ані дійсним обставинам справи щодо такої юридичної особи, ані вимогам статті 290 ГПК України.

Позиція Верховного Суду

12. Відповідно до частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно з приписами частин 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення збитків, а також відшкодування моральної шкоди. При цьому, звертаючись з позовом як на підставу своїх вимог Позивач послався на рішення Господарського суду Львівської області від 17.01.2012 у справі № 5015/6840/11 та постанову Пустомитівського районного суду від 25.12.2014 у справі № 450/4743/13-а як на обставини, які обґрунтовують заявлені у цій справі позовні вимоги. Переглядаючи рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд належним чином дослідив та надав оцінку відповідним обставинам, встановленим у судовому рішення у справі № 450/4743/13-а, з'ясувавши у тому числі у якому статусі та для захисту яких прав та інтересів Позивач звертався у вказаній справі. Водночас поза увагою суду апеляційної інстанції залишились дослідження та надання правової оцінки обставинам справи, встановленим у рішенні Господарського суду Львівської області від 17.01.2012, на яке також послався Позивач як на підставу своїх вимог. Суд не дослідив цього доказу, не надав йому належної оцінки та не з'ясував статус, в якому Позивач брав участь у справі, в якій ухвалено це судове рішення, та з метою захисту яких прав та інтересів. Втім, враховуючи, що предметом позову є вимоги про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди, заявлені юридичною особою - фермерським господарством, на підставі вказаних судових рішень, а також те, що, як встановлено судом апеляційної інстанції, станом на лютий 2012 року Рисовський І. Г. мав статус приватного підприємця та був головою фермерського господарства, що, як мотивовано зазначено судом, впливає на обсяг прав та обов'язків таких осіб, встановлений законодавством.

13. З огляду на наведене Суд доходить висновку про те, що постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Рисовський" задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2018. Справу № 914/1633/17 передати на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак