ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р.Справа № 922/755/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Каюков Ю.В.

за участі представників:

позивача - ОСОБА_1, ордер серія ХВ 000164, від 19.06.2018 р., свідоцтво № 1359 14.11.2005 року, договір про надання правової допомоги від 29.05.2018 р.

1 відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 007.1Др-66-0318 від 19.03.2018 р.

2 відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 14-85 від 14.04.2017 р.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків до публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків; публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ про зобовязання відновити газопостачання

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/755/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до першого відповідача, публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", другого відповідача, публічного акціонерного товариства "Нафтогаз України", про зобов'язання першого відповідача відновити постачання природного газу на котельню по вул. Академіка Проскури, 12 у місті Харкові, що експлуатує позивач. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

28 березня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи № 922/755/18 призначено в порядку загального позовного провадження та почато у справі підготовче провадження з призначенням підготовчого засідання на 26 квітня 2018 року. 28 березня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області, задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26 квітня 2018 року долучено до матеріалів справи відзив першого відповідача; протокольною ухвалою та ухвалою від 22 травня 2018 року: долучено до матеріалів справи відповідь на відзив першого відповідача, поновлено другому відповідачу процесуальний строк на подання до суду відзиву на позову заяву та приєднано відзив до матеріалів справи, встановлено строки позивачу на подання відповіді на відзив другого відповідача до 30 травня 2018 року, встановлено строки відповідачам на подання заперечень до 06 червня 2018 року; водночас вказаною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 27 червня 2018 року. Протокольною ухвалою від 11 червня 2018 року залучено до матеріалів справи відповідь на відзив другого відповідача. 14 червня 2018 року, ухвалою господарського суду Харківської області, продовжено другому відповідачу процесуальний строк на подання до суду заперечень з їх приєднанням до матеріалів справи. Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 21 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті безпосередньо в даному судовому засіданні, на підставі п. 6 ст. 183 ГПК України. В засіданні суду 21 червня 2018 року, за ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 04 липня 2018 року.

В судовому засіданні 04 липня 2018 року представник позивача звернувся з усною заявою про долучення документів, а саме за поясненнями (вх. № 19162 від 04.07.2018 р.), яке не було заявлено в межах підготовчого провадження з поважних причин. З посиланням на поважність причин, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04 липня 2018 року судом задоволено заяву представника позивача та долучено до матеріалів справи копію постанови Верховного Суду від 22 червня 2018 року по справі № 904/5621/17, на підставі ст.ст. 42, 207 ГПК України, з огляду на те, що вказана постанова датована 22 червня 2018 року, а підготовче провадження у справі закрито протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 21 червня 2018 року. Тобто, дата закриття підготовчого провадження передує ухваленню Верховним Судом постанови по справі № 904/5621/17 і позивач з об'єктивних причин не міг подати копію даної постанови до матеріалів справи в межах підготовчого провадження.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представники відповідачів позовні вимоги не визнають в повному обсязі з визначених у відзивах та запереченнях (другий відповідач) підстав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача та відповідачів, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Заявою № 09420VFH3BAT016 позивач приєднався до умов затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498 Типового договору розподілу природного газу з першим відповідачем.

Між позивачем та другим відповідачем укладені договори постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню № 1186/1718-ТЕ-32 від 21.09.2017 року, для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями № 1187/1718-БО-32 від 21.09.2017 року, для виробництва теплової енергії для суб'єктів господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями № 1188/1718-КП-32 від 21.09.2017 року, для виробництва теплової енергії для релігійних організацій № 1189/1718-РО-32 від 21.09.2017 року, для виробництва електричної енергії № 2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року.

Згідно з пунктами 2.1. укладених договорів другий відповідач зобов'язався передавати позивачу з 01.10.2017 року по 31.03.2018 року природний газ обсягом 534 400,0 тис. м. куб., 59 300,0 тис. м. куб., 30 400,0 тис. м. куб., 280,0 тис. м. куб., 32 000,0 тис. м. куб. відповідно, в тому числі у березні 2018 року 69 500,0 тис. м. куб., 7 400,0 тис. м. куб., 4 100,0 тис. м. куб., 40,0 тис. м. куб., 6 000,0 тис. м. куб. відповідно.

Пунктами 3.2., 3.3., 3.4. договорів позивача з другим відповідачем передбачено, що постачання природного газу та підтвердження планових обсягів (номінація) здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 12 "Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 187.

Листом № 26-1263/1.2-18 від 28.02.2018 року другий відповідач повідомив позивача про відмову у наданні номінацій на планові обсяги природного газу у березні 2018 року через невиконання останнім вимог пункту 12 вказаного Положення.

19.03.2018 року першим відповідачем вручене позивачу повідомлення №18/316 від 19.03.2018 року про припинення (обмеження) газопостачання, в якому у звязку з відсутністю підтверджених обсягів природного газу на березень 2018 року запропоновано у термін з 7-00 години 22.03.2018 року самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити споживання до рівня 0 тис. куб. м. на добу) і підготувати до опломбування газоспоживне обладнання, та повідомлено про вжиття заходів примусового припинення транспортування газу у разі невиконання цієї вимоги.

Згідно з актом №18/316 від 26.03.2018 року перший відповідач здійснив відключення котельні позивача по вул. Академіка Проскури, 12 у м. Харкові, яка обслуговує житлові будинки та не пристосована до використання іншого виду палива, крім природного газу, від системи газопостачання шляхом перекриття вхідного крана перед комерційним вузлом обліку газу та його опломбування.

На підставі акту наданих послуг з розподілу природного газу від 31.03.2018 року, Інформації про споживання позивачем природного газу з ресурсів другого відповідача у березні 2018 року позивачем спожито 117 802,811 тис. м. куб. природного газу, в тому числі 115 256,580 тис. м. куб. для виробництва теплової енергії (97 007,895 тис. м. куб. для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, 11 270,117 тис. м. куб. для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, 6 920,348 тис. м. куб. для виробництва теплової енергії для суб'єктів господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями, 58,220 тис. м. куб. для виробництва теплової енергії для релігійних організацій, 2 546,231 тис. м. куб. для виробництва електричної енергії).

Листом №26-2731/1.8-18 від 19.04.2018 року другий відповідач повернув направлені позивачем акти приймання-передачі природного газу із вказаними обсягами споживання у звязку з відсутністю номінацій на березень 2018 року та постачання природного газу для зазначених категорій споживачів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на субєктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обовязки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.

Договори № 1186/1718-ТЕ-32 від 21.09.2017 року, № 1187/1718-БО-32 від 21.09.2017 року, № 1188/1718-КП-32 від 21.09.2017 року, № 1189/1718-РО-32 від 21.09.2017 року, № 2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року укладені на виконання підпункту 4 пункту 3 "Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" яким другого відповідача зобовязано постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору); виробникам теплової енергії, що використовується для виробництва електричної енергії.

До вказаних умов виникнення спеціальних обовязків пунктом 12 зазначеного Положення віднесено наступні:

виробник, на якого станом на 30.09.2015 року поширювалася дія статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", виконав обовязок щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання, а виробник теплової енергії, що також придбаває природний газ для виробництва електричної енергії, додатково виконав установлені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.05.2015 року № 670 "Про порядок розрахунків за спожитий природний газ виробниками електричної енергії, які використовують природний газ для її виробництва" вимоги щодо проведення розрахунків з використанням механізму розподілу коштів, що надходять в розрахунок за відпущену електричну енергію на рахунки із спеціальним режимом використання;

укладення виробником теплової енергії з другим відповідачем договору постачання природного газу відповідно до законодавства;

відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед другим відповідачем за використаний природний газ; або відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед другим відповідачем за спожитий до 01.01.2017 року природний газ з урахуванням сум оформлених та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з "Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, за усіма укладеними з другим відповідачем договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ; або станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівень розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з урахуванням суми нарахованих та не профінансованих пільг і субсидій згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, за усіма укладеними з другим відповідачем договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90 відсотків; або наявність укладеного договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором в рамках реалізації Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"; або надання другому відповідачу та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 р. з розбивкою за всіма договорами з другим відповідачем, складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої другим відповідачем, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

При цьому графіки погашення заборгованості, надані виробниками теплової енергії та прийняті другим відповідачем відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 року № 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обовязків на субєктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", використовуються для цілей цього Положення та не підлягають зміні або корегуванню, крім випадків участі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій у процедурі врегулювання заборгованості за спожитий природний газ, визначеній Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", в частині реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 року № 720-р "Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року" на другого відповідача покладений обов'язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж (перший відповідач) забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Заперечуючи проти позову другий відповідач вказав на наявність станом на 23.02.2018 року у позивача 2 732 042 724,45 грн. заборгованості та рівень розрахунків за природний газ 81%, а також недостатність Розпорядження від 04.10.2017 року № 720-р для виникнення у нього зобов'язання постачати природний газ.

Однак, за приписами статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

На підставі вказаного розпорядження, яке є обов'язковим до виконання, на другого відповідача та постачальників природного газу покладено обов'язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону. Суд наголошує, що вказівка у Розпорядженні від 04.10.2017 року № 720-р на обов'язок другого відповідача надати позивачу номінації на необхідні обсяги газу до початку опалювального сезону не свідчить про обмеження дії цього обов'язку періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, а зміст його полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпеченні позивача природним газом протягом усього сезону.

Аналогічний висновок про обов'язок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" видати номінації відповідно до Розпорядження уряду України стосовно забезпечення опалювального сезону також викладено у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17, від 14.05.2018 року у справі № 926/680/17, від 21.03.2018 року у справі № 911/656/17, від 04.04.2018 року у справі № 904/5094/17, від 15.03.2018 року у справі № 922/345/17.

Отже, з урахуванням наявності укладених на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 року № 187 договорів № 1186/1718-ТЕ-32 від 21.09.2017 року, № 1187/1718-БО-32 від 21.09.2017 року, № 1188/1718-КП-32 від 21.09.2017 року, № 1189/1718-РО-32 від 21.09.2017 року, № 2009/1718-ЕЕ від 27.09.2017 року та в умовах дії Розпорядження від 04.10.2017 року № 720-р протягом березня 2018 року позивач мав отримувати природний газ з ресурсу другого відповідача з оформленням фактично спожитих обсягів актами приймання-передачі.

Враховуючи той факт, що між позивачем та другим відповідачем існують договірні відносини з визначеним обсягом постачання, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.10.2017 № 720-р дії позивача щодо споживання природного газу в березні 2018 року не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу. Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі № 922/345/17.

Водночас, суд зазначає, що дослідження обставин справи в частині невидачі номінацій другим відповідачем безпосередньо не впливає на оцінку правомірності дій першого відповідача з відключення природного газу на обєкті позивача.

Згідно статуту позивача метою його діяльності є задоволення суспільних потреб населення міста Харкова, селища Пісочин Харківського району, селища Солоницівка Дергачівського району Харківської області, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Припинення газопостачання на котельню по вул. Академіка Проскури, 12, у м. Харкові, що експлуатує позивач, призвело до припинення постачання теплової енергії та надання послуг з теплопостачання частині споживачів Київського району міста Харкова.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону України "Про ринок природного газу" одним із принципів функціонування ринку природного газу є забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу.

На підставі пункту 10 статті 1 цього Закону позивач в якості виробника теплової енергії для потреб побутових споживачів за допомогою обєктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи є захищеним споживачем.

Закон України "Про теплопостачання" є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає основні правові, економічні та організаційні засади на обєктах сфери теплопостачання та регулює відносини, повязані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії. У відповідності до преамбули Закону України "Про теплопостачання" метою цього Закону є гарантоване забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про теплопостачання" державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; додержання стандартів, правил і норм усіма суб'єктами відносин у сфері теплопостачання; забезпечення технологічної безпеки функціонування систем теплопостачання під час припинення газопостачання.

Згідно з статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов'язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на: 1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативними документами; 2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов, згідно з діючими будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації та іншими нормативними документами; 3) ліквідацію наслідків, пов'язаних з дією непереборної сили.

Максимальний термін відключення постачання гарячої води та теплопостачання в опалювальний період, враховуючи погодні умови та можливі негативні наслідки у вигляді аварій, пошкодження комунікацій житлових будинків, нежитлових будівель та споруд, теплових трас та опалювальних систем, а також загрози життю та здоров'ю мешканців житлових будинків, обмежений діючим законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.11.2013 року № 886 затверджено Методику визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для обєктів у сфері теплопостачання. Відповідно до пункту 2 цієї Методики, метою визначення технологічного мінімуму споживання природного газу для обєктів у сфері теплопостачання є недопущення виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Із змісту пунктів 3, 4 вказаної Методики вбачається, що технологічний мінімум повинен забезпечувати постачання газу виробникові теплової енергії у обсязі, який є достатнім для створення температури повітря закладів охорони здоровя і дошкільних навчальних закладів +20°C; загальноосвітніх закладів і житлових будинків +18°C; температура гарячої води у споживачів становила не нижче +40°C.

Зазначені положення узгоджуються з приписами частини 4 статті 13 Конституції України, відповідно до якої держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Відповідно до статей 1 та 3 Конституції Україна є соціальною державою, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сприятливими умовами життєдіяльності людини за змістом Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" вважається такий стан середовища життєдіяльності, при якому відсутній будь-який шкідливий вплив його факторів на здоров'я людини і є можливості для забезпечення нормальних і відновлення порушених функцій організму.

У відповідності до п. 1-1 "Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 368, порушенням нормальних умов життєдіяльності визнається відсутність питного водопостачання, водовідведення, електро-, газо- і теплопостачання (в осінньо-зимовий період) та/або така зміна технічного стану житлового будинку (приміщення), внаслідок якої він став аварійним або не придатним до експлуатації, та/або зміна стану території (об'єкта), внаслідок якої проживання населення і провадження господарської діяльності на території (об'єкті) є неможливим.

Відключення в осінньо-зимовий період від джерел газопостачання позивача, який яке забезпечує тепловою енергією населення міста Харкова та частини районних селищ Харківської області, а також підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності може призвести до надзвичайної ситуації техногенного характеру, яка за своїми наслідками може бути визнана надзвичайною ситуацією регіонального або державного рівня (в залежності від обсягу збитків) згідно пунктів 4-9 Порядку класифікації надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру за їх рівнями.

Аналізуючи порядок дотримання першим відповідачем чинних нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу суд зазначає наступне.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до пункту 3.1. Типового договору санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором.

Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником.

За відсутності у Споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб Споживача на відповідний календарний період Споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи.

Відповідно пункту 3.3. Типового договору Споживач, що не є побутовим, зобовязаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання.

Якщо за підсумками місяця фактичний обєм споживання природного газу Споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватися його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу.

Порядок обмеження (припинення) розподілу природного газу Споживачу визначено пунктом 9.1. Типового договору згідно з яким Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: 1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором; 2) відсутності підтвердженого обсягу природного газу у Споживача або перевищення його місячного підтвердженого обсягу природного газу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 (в редакції станом на момент виникнення спірних відносин), Оператор ГРМ у разі відсутності підтвердженого обсягу природного газу по обєкту споживача в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням "Правил безпеки систем газопостачання", затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу.

Пунктом 9 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що постачальник природного газу може укласти з відповідним Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання його споживачам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 року № 1687 затверджено "Порядок пообєктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення", який визначає процедуру припинення (обмеження) газопостачання підприємствам - споживачам природного газу (споживачам) у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, а також відбору природного газу за відсутності у споживачів планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць (ліміту природного газу), який виділяється постачальником згідно з договором на постачання споживачу природного газу.

Пунктами 3, 4 даного Порядку встановлено, що газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання згідно з умовами договору на транспортування газу. В іншому разі припинення (обмеження) газопостачання здійснюється за дорученням постачальника на підставі укладеного з ним договору.

Припинення (обмеження) газопостачання у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, недотримання ним відповідного графіка здійснюється у строк, визначений постачальником, газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством.

Припинення газопостачання у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу здійснюється у день і час, визначені газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством на підставі розрахунку обсягу споживання газу та залишку виділеного ліміту.

Згідно з пунктом 6 Порядку, споживач повинен бути повідомлений газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугіллям на припинення (обмеження) газопостачання споживачам (далі - уповноважене підприємство), про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано. На підприємствах металургійної та хімічної промисловості такий строк не може бути менший ніж п'ять діб.

З цією метою уповноважене підприємство надсилає споживачеві повідомлення (за встановленою Міненерговугіллям формою), в якому зазначаються підстави та строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання, і водночас про це інформує відповідний місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, а також територіальні органи Держжитлокомунінспекції.

Форма зазначеного повідомлення встановлена наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.07.2009 року № 338.

В порушення підпункту 2 пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, абзацу 2 пункту 4, абзацу 2 пункту 6 Порядку, перший відповідач попередньо не повідомив позивача, а також відповідний місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування про конкретні дату і час здійснення ним припинення (обмеження) газопостачання.

Згідно правової позиції постанови Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі № 922/345/17а за відсутності належного повідомлення згідно "Порядку пообєктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення" припинення газопостачання здійснюється з порушенням норм чинного законодавства та призводить до порушення прав позивача та ущемлення інтересів побутових споживачів (населення) щодо отримання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що першим відповідачем не було дотримано вимог нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, а отже він зобов'язаний відновити стан позивача, який існував до припинення 26.03.2018 року газопостачання позивача шляхом перекриття вхідного крану перед вузлом обліку газу та опломбування тавром № 39881501.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 76, 77 ГПК України).

У відповідності до статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Втім, відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування вище вказаних висновків суду.

Враховуючи вищевикладене, ретельно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. покладається на відповідачів.

Керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 194, 195, 196, 201, 207-210, 216-220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ) відновити постачання природного газу на котельню по вул. Академіка Проскури, 12 у місті Харкові, що експлуатується комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ) на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) 881,00 грн. судового збору.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) на користь комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) 881,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 06.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_4

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.