ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.2018 Справа № 905/886/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське

до відповідача 1 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь

до відповідача 2 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018

та за зустрічним позовом: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м.Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн.

Представники сторін:

від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь: ОСОБА_3 за довіреністю

від ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське: ОСОБА_4 - за довіреністю

від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ: не зявився.

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське звернувся до господарського суду Донецької області до відповідача 1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м.Маріуполь, до відповідача 2, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018, що укладений між ТОВ Аваріс трейд та ТОВ Таффі плюс.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те що, відповідач 1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь не є фінансовою установою відповідно до чинного законодавства, з огляду на що не має права надавати будь-які фінансові послуги, зокрема, укладати договір факторингу, яким є договір про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018.

Ухвалою суду від 21.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/886/18; справу №905/886/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

25.05.2018 до суду в рамках справи №905/886/18 надійшов зустрічний позов від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь посилається на неналежне виконання ОСОБА_1 акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське умов трьохстороннього договору про переведення боргу (заміни сторони у зобовязанні) №АТ-18-04-23 від 23.04.2018 в частині сплати винагороди, зобовязання за яким було передано відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь.

Ухвалою суду від 30.05.2018 судом прийнятий зустрічний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн. до спільного розгляду з первісним позовом у справі №905/886/18. Вимоги за зустрічним позовом об'єднано в одне провадження з первісним позовом. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ.

Представник ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське в підготовче засідання зявився, наполягав на задоволенні первісних позовних вимог та заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог, через канцелярію суду надав відзив на зустрічний позов б/н від 12.06.2018 та заяву б/н від 12.06.2018 про розгляд справи у п'ятиденний строк.

У відзиві на зустрічний позов б/н від 12.06.2018 Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське проти задоволення зустрічного позову заперечило, оскільки вважає, що договір про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 є недійсним.

Представник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь в підготовче засідання зявився, заперечував проти задоволення первісних позовних вимог та наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву б/н від 12.06.2018 та заяву б/н від 12.06.2018 про розгляд справи у п'ятиденний строк.

У відзиві на позовну заяву б/н від 12.06.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь проти задоволення первісного позову заперечує та зазначає, що договір про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 не є договором факторингу, оскільки за зазначеним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а зміна кредитора в зобовязанні не змінило обсягу прав та обовязків ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, отже жодним чином не було порушено його права та законні інтереси.

Від відповідача 2 за первісним позовом (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ в підготовче засідання ніхто не зявився, через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву б/н від 12.06.2018 в якому просив відмовити в задоволенні первісних позовних вимог, розгляд справи проводити у відсутності його представника, також надав пояснення щодо зустрічного позову б/н від 12.06.2018 та клопотання б/н від 12.06.2018 про встановлення процесуального строку розгляду справи 5 днів.

У відзиві на позовну заяву б/н від 12.06.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське відмовити, у звязку з тим, що не було порушено майнових прав позивача за первісним позовом, а договір про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 не є факторингом.

В поясненнях щодо зустрічного позову б/н від 13.06.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ просило задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Суд задовольняє клопотання ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ про розгляд справи за відсутністю його представника.

Суд ухвалою від 14.06.2018 відмовив в задоволенні клопотань сторін про розгляд справи протягом 5 днів, закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 25.06.2018 року о 14:30 год.

В судовому засіданні 25.06.2018 представник ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське підтримав первісні позовні вимоги у повному обсязі, заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог. Представник ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь наполягав на задоволенні зустрічних позовних вимог, заперечив проти задоволення первісного позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.09.2017 у справі №905/1947/17, залишеним без змін Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018, стягнуто з ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» заборгованість за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017 у розмірі 242 970 238,46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить ,41 грн., штраф у розмірі 121485119,23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить 3 096 704 404,71 грн., а також три проценти річних у сумі 2036189,20 грн., судовий збір у розмірі 238600,00 грн.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов'язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Отже, рішення господарського суду від 11.09.2017 у справі № 905/1947/17 та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2018 у справі №905/1947/17 має преюдиціальне значення, а встановлені ними факти повторного доведення не потребують, тобто наявність у ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Кам'янське перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» заборгованості за Договором про відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017 у розмірі 242970238,46 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить 6193408 809,41 грн., та виконання грошових зобовязань по сплаті штрафу у розмірі 121485119,23 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 19.08.2017 становить ,71 грн., а також три проценти річних у сумі 2036189,20 грн.

23.04.2018 між ОСОБА_1 акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське (первісний боржник), ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ (новий боржник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» (Кредитор) укладено трьохсторонній Договір про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № АТ-18-04-23 за умовами якого первісний боржник переводить борг за договором відступлення права вимоги №1/020817/17-0539-02 від 02.08.2017, що укладений між Первісним боржником та Кредитором, а Новий боржник приймає на себе зобовязання Первісного боржника за договором відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-02 від 02.08.2017 в розмірі ,57грн., що складається з частини суми штрафу виходячи із загального розміру штрафу в сумі ,71 грн., що стягнута з Первісного боржника за рішенням господарського суду Донецької області від 11.09.2017 у справі № 905/1947/17 (п.1.1 договору про переведення боргу).

Моментом переходу боргу от Первісного боржника до Нового боржника є дата підписання сторонами цього договору (п. 1.5 договору про переведення боргу).

Зобовязання Первісного боржника перед Кредитором по сплаті штрафу у розмірі ,71 грн., у частині штрафу у розмірі ,57грн. вважаються припиненими з дати підписання цього договору (п. 1.6 договору про переведення боргу).

За переведення боргу Первісний боржник сплачує Новому боржнику винагороду у розмірі 1 032 234 801,57 грн. Первісний боржник та Новий боржник погодили еквівалент зазначеної винагороди в іноземній валюті, а саме в доларах Сполучених Штатів Америки (англ. United States dollar), еквівалент якої складає 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки за офіційним курсом Національного банку України на 23.04.2018 (2617,8455 гривень за 100 доларів). Первісний боржник та Новий боржник визначають, що грошове зобовязання Первісного боржника перед Новим боржником як еквівалент 39430699,85доларів Сполучених Штатів Америки (п. 2.1. договору про переведення боргу).

Первісний боржник зобовязаний оплатити Новому боржнику еквівалент грошового зобов'язання (винагороди) в доларах Сполучених Штатів Америки протягом 2 днів з моменту вступу в силу цього Договору. Сума винагороди, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком України на день здійснення платежу (п. 2.2. договору про переведення боргу).

Згідно п. 4.3. договору про переведення боргу у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань за п. 2.1.-2.2 цього договору Первісний боржник зобовязаний сплатити Новому Боржнику штраф в розмірі 20% річних від суми невиконаного грошового зобовязання (еквівалент винагороди в доларах Сполучених Штатів Америки на дату підписання цього договору), що становить еквівалент 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки. Первісний боржник зобовязаний сплатити штраф Новому Боржнику в день виникнення обставин несвоєчасного виконання грошового зобовязання Первісного боржника за п. 2.1.-2.2 цього договору. Сума штрафу, що підлягає сплаті у гривнях, визначається Первісним боржником за офіційним курсом доларів Сполучених Штатів Америки, який встановлений Національним банком на день здійснення платежу.

Цей договір вважається укладеним, вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками Сторін і діє до завершення виконання Сторонами зобов'язань за ним (п. 5.1. договору про переведення боргу).

Новий боржник має право передавати третім особам повністю або частково свої права та обовязки за цим договором без попередньої згоди інших сторін (п. 6.4. договору про переведення боргу).

Згідно акту прийому-передачі оригіналів документів за Договором про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № АТ-18-04-23 від 23.04.2018 Первісний боржник передав Новому боржнику всі оригінали та/або належним чином завірені копії документів, що підтверджують право вимоги Кредитора, що існують на дату укладання Договору про переведення боргу (заміни сторони в зобовязанні) №АТ-18-04-23 від 23.04.2018, включаючи право вимоги виконання зобовязань за Договором на суму ,57грн.

Виходячи з матеріалів справи, суд погоджується з твердження представника ОСОБА_1 акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське, викладеному у судовому засіданні 25.06.2018, що в Договорі про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № АТ-18-04-23 від 23.04.2018 наявна технічна описка стосовно останньої цифри номеру договору відступлення права вимоги № 1/020817/17-0539-01 від 02.08.2017.

04.05.2018 між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ (Кредитор) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь (Новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги № АТ-18-05-04 (договір про відступлення права вимоги) за умовами якого Кредитор передає (відступає) Новому кредитору всі права вимоги, існуючі на дату договору або які можуть виникнути в майбутньому у кредитора до боржника ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське по договору від 23.04.2018 № АТ-18-04-23 на загальну суму еквівалентну 47 296 839,82 доларів Сполучених Штатів Америки, в тому числі право вимоги виконання грошових зобовязань по договору від 23.04.2018 №АТ-18-04-23 на суму еквівалентну 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті винагороди, а також право вимоги виконання грошових зобовязань на суму еквівалентну 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті штрафу, передбаченому п. 4.3. договору від 23.04.2018 № АТ-18-04-23.

Моментом переходу (відступлення) прав вимоги від Кредитора до Нового кредитора є дата підписання Сторонами цього Договору (п. 3 Договору про відступлення права вимоги).

Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське надало згоду на укладення Договору відступлення права вимоги, що підтверджується листом від 03.05.2018 № 01/267.

Згідно акту прийому-передачі оригіналів документів від 07.05.2018 за Договором про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 Кредитор передав Новому кредитору всі оригінали та/або належним чином завірені копії документів, що підтверджують право вимоги до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське по договору про переведення боргу (заміни сторони в зобовязанні) №АТ-18-04-23 від 23.04.2018 на загальну суму еквівалентну 47 296 839,82 доларів Сполучених Штатів Америки, в тому числі право вимоги виконання грошових зобовязань по договору від 23.04.2018 № АТ-18-04-23 на суму еквівалентну 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті винагороди, а також право вимоги виконання грошових зобовязань на суму еквівалентну 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті штрафу, передбаченому п. 4.3. договору від 23.04.2018 № АТ-18-04-23.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом листом від 07.05.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ був повідомлений про те, що права вимоги по договору від 23.04.2018 №АТ-18-04-23 на суму еквівалентну 39430699,85 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті винагороди, а також право вимоги виконання грошових зобовязань на суму еквівалентну 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті штрафу відступлене ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь на підставі Договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018.

08.05.2018 ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь звернулось до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське з вимогою виконати взяті на себе грошові зобов'язання шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок ТОВ Таффі плюс, м. Маріуполь у сумі, еквівалентної 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті винагороди, а також право вимоги виконання грошових зобовязань на суму еквівалентну 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки по сплаті штрафу, на що Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське в листі від 10.05.2018 №01/290 зазначило, що не має фінансової можливості перерахувати зазначені кошти.

Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське звернулось з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018, а ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь з зустрічним позовом про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають задоволенню, а в задоволенні первісного позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В обґрунтування вимог за первісним позовом, позивач посилається на те, що укладений між відповідачами за первісним позовом Договір про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 є договором факторингу і оскільки ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь не є фінансовою установою та не має ліцензії з надання фінансових послуг, а отже не може бути стороною даного договору, вказаний договір на підставі ст. 227 Цивільного кодексу України підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

За змістом ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте позивачем за первісним позовом не доведено суду в чому саме полягає порушення його прав внаслідок укладання спірного договору, навпаки в матеріалах справи наявна згода ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське (лист від 03.05.2018 № 01/267) на укладання між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь договору про відступлення права вимоги, при цьому зміна кредитора в зобовязанні не змінило обсягу прав та обовязків ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Глава 47 ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо порядку та підстави заміни сторін у зобов'язанні.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні визначені ст. 512 Цивільного кодексу України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, так і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст. 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Норми цивільного права не встановлюють суб'єктних обмежень як щодо договору купівлі-продажу права вимоги, так і до договору відступлення права вимоги, адже ці договори за своєю правовою суттю є цивільно-правовими зобов'язаннями сторін та не мають відношення до спеціальних галузей права, тож регулюються цивільним законодавством.

Разом з тим, відносини факторингу регулюються нормами глави 73 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст. 1079 Цивільного кодексу України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності.

Водночас щодо суб'єктного складу таких правовідносин у частині третій статті 1079 ЦК України, зазначено, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою. Фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (п. 5 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Разом з тим, законодавець визначив факторинг, як кредитну операцію, про що зазначено у ст. 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність».

Виходячи із системного аналізу зазначених норм матеріального законодавства, договір факторингу, як договір фінансової послуги, спрямований на фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів. Зазначена послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу у нормі ст. 1077 Цивільного кодексу України визначений як фінансування під відступлення права грошової вимоги та вже передбачає, що відступлення права вимоги є наслідком та лише складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов'язання під фінансування.

Однією із відмінних ознак факторингу від інших правочинів, які передбачають відступлення право вимоги, є передача грошових коштів у розпорядження клієнта за плату, тобто взамін права вимоги, клієнт отримує від фактора послугу, що полягає в передачі грошових коштів у розпорядження клієнта, з обов'язком клієнта оплатити користування ними.

При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

У разі ж якщо договором передбачено відступлення первісним кредитором права вимоги до боржника новому кредитору з обов'язком нового кредитора сплатити за це первісному кредитору відповідні грошові кошти, та не передбачено зворотного обов'язку первісного кредитора з оплати новому кредитору відповідної плати за надання грошових коштів взамін відступленої вимоги, то такий договір не може бути визнаний договором факторингу, а є за правовою природою оплатним договором відступлення права вимоги (цесії).

Договір факторингу та купівлі-продажу права грошової вимоги мають відмінності і у строках дії таких договорів. Договір купівлі-продажу права грошової вимоги припиняє свою дію після того, як первісний кредитор передав новому кредитору право вимоги до боржника, а новий кредитор оплатив її вартість. Договір факторингу діє і після того як фактор оплатив клієнту вартість грошової вимоги, а клієнт передав фактору право грошової вимоги до третіх осіб, до моменту коли боржник (або клієнт, в разі якщо це передбачено договором факторингу) виплатить факторові кошти за первісним договором.

Між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса - вони базуються на заміні кредитора у зобов'язанні (відступленні права вимоги).

Виходячи з того, що правова природа договору визначається з огляду на його зміст, суд при його правовій оцінці повинен дослідити його умови, права та обов'язки сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і настання певних правових наслідків.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №910/2489/17.

Договором про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 визначено, що він укладений у відповідності до ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України. Водночас, відносини факторингу регулюються нормами глави 73 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши зміст укладеного Договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018, суд дійшов висновку, що вказаний Договір є оплатним договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, оскільки за укладеним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а також спірний договір не є договором про надання фінансової послуги в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

З огляду на вищезазначене, доводи ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське про те, що оспорюваний правочини є договором факторингу, за яким надано фінансову послугу без відповідного дозволу (ліцензії), що є підставою для визнання його недійсним згідно з ч. 1 ст. 227 Цивільного кодексу України визнаються судом безпідставними, необґрунтовані та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське до відповідача 1, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь, до відповідача 2, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018, що укладений між ТОВ Аваріс трейд та ТОВ Таффі плюс є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 520 Цивільного кодексу України визначено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до положення cт. 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 cт. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні учиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Таким чином, у зв'язку з укладенням 23.04.2018 договору про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № АТ-18-04-23 відбулась заміна боржника у зобов'язанні, а саме заміна Первісного боржника (ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське) на Нового боржника (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ) у зобов'язанні щодо сплати Кредитору (ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг») грошових коштів у розмірі 1 032 234 801,57 грн., одночасно за умовами цього договору виникло грошове зобов'язання Первісного боржника перед Новим боржником з оплати винагороди у сумі, еквівалентній 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки протягом 2 дні з моменту вступу в силу договору (23.04.2018), а у випадку невиконання цього зобовязання і штрафу у еквіваленті 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки (п. 4.3 договору).

Ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із правових наслідків порушення зобовязань є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Доказів сплати ОСОБА_1 акціонерним товариством Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ винагороди у сумі, еквівалентній 39 430 699,85 доларів Сполучених Штатів Америки протягом 2 дні з моменту вступу в силу договору від 23.04.2018 про переведення боргу (заміни сторони у зобов'язанні) № АТ-18-04-23 суду не надано, отже ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ правомірно нарахований штраф у еквіваленті 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки (20 % від суми боргу).

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як встановлено судом, згідно договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь від ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м.Київ перейшли всі права вимоги до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське по договору № АТ-18-04-23 від 23.04.2018, таким чином ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м.Маріуполь має право на стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське суми винагороди в еквіваленті 39430699,85 доларів Сполучених Штатів Америки та штрафу у еквіваленті 7866139,97 доларів Сполучених Штатів Америки.

Суд зазначає, що відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом

Статтею 533 Цивільного кодексу України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з частиною другою статті 524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Станом на 24.05.2018 (дата складання зустрічної позовної заяви) сума заборгованості ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м.Камянське перед ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь складає заборгованість в розмірі ,35 грн. (39430699,85 доларів США х 26,081533 курс НБУ встановлений станом на 24.05.2018) та штраф в розмірі 205160989,21 грн. (7866139,97 доларів США х 26,081533 курс НБУ встановлений станом на 24.05.2018).

На підставі вищевикладеного, позивачем за зустрічним позовом належними засобами доказування доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн., у зв'язку з чим вимоги позивача за зустрічним позовом визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України за первісним та зустрічним позовом покладається на Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити з задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, б. 18-б, код в ) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь (87513, Донецька область, м. Маріуполь, 26-й квартал, б. 5, кв. 18, код в ), до відповідача 2, ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Аваріс трейд, м. Київ (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, б. 37, оф. 6, код в ) про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №АТ-18-05-04 від 04.05.2018, що укладений між ТОВ Аваріс трейд та ТОВ Таффі плюс.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське про стягнення заборгованості в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, вул. Соборна, б. 18-б, код в ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Таффі плюс, м. Маріуполь (87513, Донецька область, м. Маріуполь, 26-й квартал, б. 5, кв. 18, код в ) заборгованість в сумі ,35 грн. та штрафу в сумі 205160989,21 грн., судовий збір в сумі 616700,00 грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 25.06.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2018.

Суддя Г.Є. Курило