ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/557/18
Господарський суд Одеської області у складі: судді Волкова Р.В.,

секретар судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська,1,ОСОБА_1,Одеська область,65039)

до відповідача: Громадської організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт" (вул. Успенська,42,ОСОБА_1,Одеська область,65011)

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 13923,65 грн.;

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився.

встановив:

Позивач, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Громадської організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт", в якій просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 12740,64 грн., та пеню за несвоєчасну сплату орендної плати у розмірі 1183,01грн., розірвати договір оренди нежитлового приміщення №544/К від 21.07.2017р., укладений між сторонами, виселити відповідача з нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 305,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка,1/6- ОНВК № 84, на користь позивача.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору оренди нежитлового приміщення №544/К від 21.07.2017р., систематичне невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо внесення орендної плати з липня 2017р. по березень 2018р. на загальну суму 12740,64 грн., приписи ст.ст.143, 145 Конституції України, ст.ст. 11, 15,16, 525, 526, 549, 611, 625, 762, 773, 783, 785 ЦК України, ст.173 ГК України, ст.ст. 10, 18, 26, 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна, ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, а також надання діючим законодавством можливості одностороннього дострокового розірвання договору

Представник Громадської організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт" в судові засідання не зявлявся, заперечень суду не представив, тому справу розглянуто за наявними матеріалами.

В судовому засіданні від 20.06.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

21.07.2017р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (далі позивач, Орендодавець) та Громадською організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт" (далі відповідач, Орендар, ГО ДЮСШ"СК Зеніт") був підписаний договір №544/К від оренди нежилого приміщення (Договір), згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 305,8 кв.м. 29 годин на місяць, що розташоване за адресою: м. Одеса, просп. Академіка Глушка,1/6 ОНВК № 84 (обєкт оренди).

За орендоване приміщення Орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 1226,73 грн. без ПДВ та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячній індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість враховується відповідно до вимог чанного законодавства. (п.2.2 Договору).

Орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (2.4 Договору).

Відповідно до п.1.3 Договору термін дії договору оренди: з 21.07.2017р. до 21.07.2020р.

Договір підписано директором відповідача та заступником директора позивача, та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 21.07.2017р. (а.с.17) відповідачу був переданий обєкт оренди.

У звязку з порушенням орендарем своїх зобовязань за договором, позивач на адресу відповідача направив претензію з вимогою сплатити борг по орендній платі.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що спричинило звернення позивача з повною заявою в рамках провадження по даній справі.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пункт 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.3 ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно та у повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 1 ст.283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Відповідно до п.6 даної статті до відносин оренди застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В ч.3 ст.285 ГК України встановлено, що орендар зобовязаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно із приписами ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст.762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, відзначає, що між сторонами по даній справі виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмовий договір оренди нежилового приміщення.

При цьому позивач виконав взяті на себе зобовязання за договором та передав в оренду нерухоме майно, про що свідчить Акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 21.07.2017р. (а.с.17).

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, не залежно від результатів його господарської діяльності.

В свою чергу, відповідачем, в порушення приписів ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629, 759, 762 ЦК України, ч.ч.1,7 ст.193, ст.ст.283,285 ГК України та умов Договору не виконано зобовязання по перерахуванню орендної плати за період з липня 2017р. по березень 2018р. не дивлячись на те, що строк виконання зобовязань відповідно до домовленості, закріпленої в п.2.4 Договору настав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 12740,64грн. підлягають задоволенню.

Крім того, в ч.1 ст.548 ЦК України закріплено, що виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частиною 2 ст.343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частина 2 ст.625 ЦК України закріплює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Згідно п. 5.2 Договору оренди передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

У звязку з простроченням виконання зобовязання відповідачем, відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору позивачем нарахована пеня за період з липня 2017р. по березень 2018р.

Під час розрахунку пені позивачем вірно визначено період нарахування, за таких обставин вимоги позивача про стягнення 1183,01грн. пені підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про розірвання договору та виселення відповідача.

Так, відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII, на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. Отже, з огляду на встановлені судом обставини істотного порушення умов договору Відповідачем, а саме, систематичне не виконання ним обов'язку із внесення орендної плати, у Позивача виникло право на розірвання Договору № 298/204 оренди нежитлового приміщення від 28.01.2004.

Частиною першою ст.785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-XII, у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи тривалий час прострочки виконання зобовязань щодо внесення орендної плати, суд вважає вимоги позивача про розірвання договору та виселення відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 11, 15, 16, 202, 448,525,529, 530, 549, 610, 611, 612,625, 629, 651, 759, 762, 785 ЦК України, ст.ст.193, 232, 283, 285, 343 ГК України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до Громадської організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт" про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 13923,65 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Громадської організації Дитячо-юнацької спортивної школи "СК Зеніт" (65011, м. Одеса, вул. Успенська,42, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) 12740/дванадцять тисяч сімсот сорок/грн. 64коп. заборгованість з орендної плати, 1183/одну тисячу сто вісімдесят три/грн. 01коп. - пені, 5286/пять тисяч двісті вісімдесят шість/грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3.Розірвати договір оренди нежитлового приміщення №544/К від 21.07.2017р., який укладено між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) та Громадською організацією Дитячо-юнацької спортивною школою "СК Зеніт" (65011, м. Одеса, вул. Успенська,42, ).

4.Виселити Громадську організацію Дитячо-юнацької спортивну школу "СК Зеніт" (65011, м. Одеса, вул. Успенська,42, ) з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 305,8 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушка,1/6- ОНВК № 84, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1, рахунок № 1909 МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 20.06.2018р.

Повний текст рішення мав бути складений та підписаний 28.06.2018 р., проте з урахуванням того, що 28.06.2018р. святковий день, повний текст рішення підписано у перший робочий день 02 липня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков