УХВАЛА

03 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/13057/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,

розглядаючи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" Кашути Д.Є. (далі - Уповноважена особа ФГВФО), до якої приєднався Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, і касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент)

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018

за скаргою Національного банку України (далі - НБУ)

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В.

зі справи № 910/13057/16

за позовом Уповноваженої особи ФГВФО до НБУ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про стягнення грошових коштів та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи ФГВФО та вирішено здійснити перегляд постанови Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 зі справи № 910/13057/16 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

08.06.2018 до Касаційного господарського суду надійшло клопотання НБУ про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п'ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Клопотання мотивовано тим, що практика судів адміністративної і господарської юрисдикції, а також дії самих державних виконавців свідчать про наявність правової проблеми, яка полягає у необхідності визначення органу, який повинен виконувати судові рішення про стягнення коштів з державних органів у випадку, якщо в останнього відсутні відкриті рахунки в органах казначейства; питання визначення органу, що забезпечуватиме виконання судового рішення про стягнення коштів з НБУ, має важливе значення, адже в протилежному разі виконання рішення буде забезпечуватись неналежним органом, з порушенням закону та може призвести до непередбачуваних негативних наслідків. Наведене, на думку НБУ, є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду як такої, що містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно до частини п'ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини п'ятої статті 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов'язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Дослідивши матеріли касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки не вважає, що справа № 910/13057/16 містить виключну правову проблему.

Керуючись статтею 234, частиною п'ятою статті 302 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Національного банку України про передачу справи № 910/13057/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко