ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" червня 2018 р. Cправа № 902/212/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ОТП ОСОБА_1", м.Київ

до: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд", м.Вінниця

про стягнення 385 641,70 грн заборгованості

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 27.11.2017 р. діє до 27.11.2018 р., паспорт серії АВ № 632679 виданий Ленінським ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області 24.02.2005 р.

відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

26.04.2018 р. до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства "ОТП ОСОБА_1" до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" про стягнення 385 641,70 грн заборгованості, з яких 315 000,00 грн основного боргу за Овердрафтом, 37 359,04 грн пені, 33 282,66 - відсотків за користування Овердрафтом за договором 09.09.2016 р.

Ухвалою суду від 27.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 902/212/18 та призначено підготовче засідання на 23.05.2018 р. Також даною ухвалою вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

За результатами підготовчого судового засідання 23.05.2018 р. суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті про що постановлено ухвалу занесену до протоколу судового засідання.

Крім того, ухвалою суду від 23.05.2018 р. призначено судове засідання у справі для її розгляду по суті на 21.06.2018 р.

В судове засідання 21.06.2018 р. представник відповідача не з'явився, витребуваних доказів не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином - ухвалою суду, яка надсилалась йому рекомендованою кореспонденцією за адресою, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також суд зазначає, що ухвала від 23.05.2018 р. яка надсилалась на адресу відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" до суду не повернулась.

Крім того, обізнаність директора ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" ОСОБА_4 про дату, час та місце судового засідання підтверджується поштовим повідомленням № 139, яке наявне в матеріалах справи.

При неявці в судове засідання відповідача суд враховує, що відповідно до ч.4 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов'язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 23.05.2018 р. про призначення засідання для розгляду справи по суті у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&52 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Розгляд справи здійснюється з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення між Публічним акціонерним товариством "ОТП ОСОБА_1" (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" (Клієнт) договору про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг № В03/000995/14 від 29.09.2014 р.

09.09.2016 р. між Клієнтом і Банком укладено Додатковий договір про надання банківської послуги овердрафт "Гостинний" до договору РКО (кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 надає Клієнту банківський кредит Овердрафт у валюті UAH, що є банківською послугою, а Клієнт отримує його та зобов'язується повертати використану суму Овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку та розмірі та строки визначеними договором та Правилами на дання та користування банківською послугою "Гостинний". Банківська послуга надається у розмірі ліміту банківської послуги, та яка визначена у правилах. На момент укладення договору доступний ліміт банківської послуги становить 191 000,00 грн.

На виконання зобов'язань за вказаним договором Банком надано ліміт банківської послуги становить 315 000,00 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором про надання банківської послуги овердрафт "Гостинний" від 09.09.2016 р., у відповідача утворилась заборгованість в сумі 385 641,70 грн.

З огляду на вказане, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 315 000,00 грн основного боргу за Овердрафтом, 37 359,04 грн пені, 33 282,66 - відсотків за користування Овердрафтом за вказаним договором.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні письмового пояснення в якому б відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів, слідує, що 29.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "ОТП ОСОБА_1" (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" (Клієнт) укладено договір про відкриття рахунку, здійснення розрахунково-касового обслуговування та надання інших банківських послуг № В03/000995/14, відповідно до умов якого ОСОБА_1 відкриває клієнту поточний рахунок, а також виконує за рахунком операції відповідно до вимог чинного законодавства України та умов договору (а.с.12-14, т. 1).

Зарахування готівки на рахунок та видача готівки з рахунку здійснюється у порядку передбаченому чинним законодавством України (п.1.2 Договору).

09.09.2016 р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд" (Клієнт) і Публічним акціонерним товариством "ОТП ОСОБА_1" (ОСОБА_1) укладено Додатковий договір про надання банківської послуги овердрафт "Гостинний" до договору РКО (кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого ОСОБА_1 надає Клієнту банківський кредит Овердрафт у валюті UAH, що є банківською послугою, а Клієнт отримує його та зобов'язується повертати використану суму Овердрафту, сплачувати проценти, комісії та інші платежі за наданим Овердрафтом в порядку та розмірі та строки визначеними договором та Правилами надання та користування банківською послугою "Гостинний". Банківська послуга надається у розмірі ліміту банківської послуги, та яка визначена у правилах. На момент укладення договору доступний ліміт банківської послуги становить 191 000,00 грн (а.с. 17, т.1).

Відповідно п. 1.2 Договору за користування Банківською послугою, ОСОБА_1 нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі Стандартного розміру процентної ставки, розмір та порядок оплати якої визначаються Правилами. На дату укладення цього договору Стандартний розмір процентної ставки становить 25 % річних. Клієнт також сплачує Банку комісійну винагороду, порядок нарахування та строк оплати якої визначається тарифами Банку. Банківський рахунок що використовується для надання Банківської послуги: № 6274.

Згідно п. 1.3 Договору підписання цього договору Клієнт підтверджує, що ознайомлений з Правилами, що розміщені на Інтернет сайті Банку (www.otpbank.com.ua), погоджується з ними та зобов'язується належно та неухильно виконувати свої обов'язки, визначені ними. ОСОБА_1 є невід'ємною частиною договору та не підлягають додатковому підписанню сторонами.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом строку дії ліміту Банківської послуги, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 1 ОСОБА_1 надання та користування банківською послугою "Гостинний" (ОСОБА_1) (в редакції від 20.07.2016 р.) встановлено, що Овердрафт - це кредитна лінія, що надається шляхом здійснення Банком оплати платіжних документів/доручень клієнта банківського рахунку, понад наявний у такому рахунку Клієнта залишок грошових коштів (а.с. 19-25, т. 1).

Сума ліміту (доступний ліміт) банківської послуги, встановлена Банком Клієнту в результаті перерахунку ліміту банківської послуги в порядку передбаченому п. 13 цих ОСОБА_1. Загальна сума заборгованості за Овердрафтом не повинна перевищувати встановленого Банком доступного ліміту банківської послуги. Розмір доступного ліміту банківської послуги залежить від середньомісячних обсягів чистих кредитових оборотів, частоти надходження коштів на поточний рахунок Клієнта їх регулярності та диверсифікованості, а також від інших факторів передбачених внутрішніми нормативними документами Банку.

Згідно п. 1 ОСОБА_1 кожна сума траншу підлягає поверненню Клієнтом протягом 30 календарних днів з дати надання такого траншу, за обставини що на момент надання такого траншу не існувало заборгованості Клієнта перед Банком за такою Банківською послугою як Овердрафт, а за обставини що на момент надання такого траншу існувала заборгованість Клієнта перед Банком за такою Банківською послугою такий транш підлягає поверненню протягом 30 календарних днів з дня виникнення такої існуючої заборгованості. В будь-якому випадку, не зважаючи на встановлений строк Траншу сума кожного Траншу підлягає поверненню Клієнтом не пізніше останнього дня строку дії ліміту Банківської послуги.

Строк протягом якого Клієнт має право отримувати (користуватися) Банківською послугою становить 365 календарних днів з моменту підписання договору з можливістю поновлення.

Відповідно до п. 3 ОСОБА_1 надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послуги та зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання, що встановлені в договорі відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Банку.

В тому числі згідно п. 6 ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 здійснює надання Банківських послуг за плату, що має сплачуватись Клієнтом Банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. В залежності від виду Банківської послуги видами плат можуть бути проценти та /або комісійна винагорода. База нарахування становить 365 календарних днів. Розрахунок та нарахування процентів здійснюється на щоденній основі. Проценти розраховуються протягом строку, що обчислюється днями та дорівнює кількості днів від дати надання Банком Банківської послуги, включаючи день надання, до дати виконання Клієнтом всіх зобов'язань щодо такої банківської послуги (день припинення/закінчення строку дії Банківської послуги/інше), не включаючи останній день такого виконання (день припинення/закінчення строку дії Банківської послуги/інше).

Проценти щодо такої банківської послуги, виконання зобов'язань відносно якої здійснюється Клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, мають сплачуватись Клієнтом Банку щомісячно протягом останнього Банківського дня поточного місяця, в якому Клієнт користувався такою Банківською послугою, з урахуванням процентів, нарахованих станом на останній календарний день поточного місяця.

За обставин, що протягом місяця, на який припадає останній день строку дії ліміту Банківської послуги, відбувалося використання Клієнтом Овердрафту, то проценти підлягають нарахуванню та сплаті Клієнтом Банку в останній день строку дії ліміту Банківської послуги.

Проценти щодо Банківської послуги, виконання зобов'язань відносно якої здійснюється Клієнтом з порушеннями (невчасно та/або неналежним чином), розраховуються та нараховуються кожного дня протягом строку дії такого порушення та повинні сплачуватись Клієнтом негайно (за першої нагоди) в повному обсязі таких нарахованих процентів.

Відповідно до п. 15 ОСОБА_1 за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором та Правилами Клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у Договорі та ОСОБА_1, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь/яких взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені Договором та Правилами строки, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до Договору та ОСОБА_1.

Крім того, п. 18 ОСОБА_1 погоджено умови надання Овердрафту.

05.12.2016 р. відповідачем на адресу Банку надіслано заяву № 28 про можливість збільшення кредиту - овердрафту до 300 000,00 грн (а.с. 26, т. 1).

Банк виконав зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору № В03/000995/14 від 29.0.2014 р. надав банківський кредит овердрафт з лімітом банківської послуги у розмірі 315 000,00 грн, що підтверджується випискою по банківському розрахунку № 6274 (а.с. 27-63, т. 1).

04.01.2017 р. між сторонами підписано додатковий договір № 1 до договору № В03/000995/14 від 29.09.2014 р., відповідно до умов якого сторони доповнили п.2.2.11 та виклали його в новій редакції (а.с. 64, т. 1).

21.07.2017 р. відповідачем на адресу Банку надіслано лист, в якому останній просить надати відстрочку по погашенню овердрафту в зв'язку з затримкою оплати контрагента в крайній термін погашення 25.07.2017 р. (а.с. 65-67, т. 1).

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідачем не сплачено належні до виконання суми кредиту та відсотки.

Станом на 12.02.2018 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 385 641,70 грн, з яких 315 000 грн 00 коп. - боргу, 33 282 грн 66 коп. - заборгованість за процентами за користування овердрафтом, 37 359 грн 04 коп. - пеня.

22.03.2018 р. на адресу відповідача надіслано досудову вимогу № ВОО-12-4-10/87, з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 68, т. 1)

Непроведення відповідачем розрахунків за договором після отримання вимоги стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст. 345 Господарського кодексу України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 1 та 2 ст. 1067 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 1072 Цивільного кодексу України та частиною 22.9. ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, у відповідності до ч. 1 та 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. ОСОБА_1 та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту овердрафту - короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання Банком кредиту відповідачу та відсутність повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів зі сторони останнього у відповідності до умов Договору та заявленої вимоги про дострокове повернення кредиту.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 315 000,00 грн основного боргу та 33 282 грн 66 коп. - заборгованості за процентами за користування Овердрафтом правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 37 359 грн 04 коп. - пені, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом частин четвертої і шостої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 15 ОСОБА_1 за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за Договором та Правилами Клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у Договорі та ОСОБА_1, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь/яких взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені Договором та Правилами строки, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до Договору та ОСОБА_1.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені та заборгованості за процентами за користування овердрафтом є правомірними та обґрунтованим, оскільки відповідають умовам укладеного Договору та чинного законодавства України.

Здійснивши за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунок пені та заборгованості за процентами за користування овердрафтом у визначених позивачем періодах судом не виявлено помилок, в зв'язку з чим останні є правомірними, обґрунтованими з огляду на що підлягають до стягнення з відповідача в розмірах визначених позивачем.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, відсотків за користування кредитом, пені, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з врахуванням вищевикладених мотивів.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

21.06.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тренд Трейд", вул. Максима Шимка, 42, офіс 2, м. Вінниця, 21034 (ідентифікаційний код - 39148062) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП ОСОБА_1", вул.Жилянська, 43, м.Київ, 01033 (ідентифікаційний код - 21685166) - 315 000 грн 00 коп. - боргу, 33 282 грн 66 коп. - заборгованості за процентами за користування овердрафтом, 37 359 грн 04 коп. - пені, 5 784 грн 63 коп. - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 02 липня 2018 р.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи.

2, 3 - позивачу - вул.Жилянська, 43, м.Київ, 0033; представнику ОСОБА_3 - вул.Київська, 38-а, м.Вінниця, 21009.

4, 5 - відповідачу - вул.Максима Шимка, буд.42, оф.2, м.Вінниця, 21034; ОСОБА_4 - вул.Вдовиченка, 35, Звенигородський район, Черкаська область, 20233.