ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" червня 2018 р.м. Одеса справа № 916/601/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

секретар судового засідання Бачур А.В.

розглянувши справу № 916/601/18

за позовом: публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" /, адреса - 65059, вул. Краснова, 6/1, e-mail: /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Тарасевича Володимира Сергійовича /РНОКПП НОМЕР_1, адреса - 65121, АДРЕСА_1/

про стягнення заборгованості у розмірі 505 298,90 грн.

за участю представників:

від позивача: Васильєва К.В., довіреність в матеріалах справи;

від відповідача: не з'явився, повідомлений належним чином, до суду надано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 12787/18 від 26.06.2018 року/.

ВСТАНОВИВ:

30.03.2018 року позивач публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Південний" звернулося господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 641/18 від 30.03.2018 року) до фізичної особи-підприємця Тарасевича Володимира Сергійовича, в якій просить стягнути заборгованість за договором еквайрінгу № 2196 від 04.08.2015 року у розмірі 505 298,90 грн., з яких: 427 635,00 грн. - заборгованість за договором, 50 685,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, 21 895,03 грн. - інфляційні втрати, 5 083,00 грн. - заборгованість за відсотками; а також 1 722,70 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням процесуальних дій; та судового збору.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16.05.2018 року.

В судовому засіданні 16.05.2018 року судом була оголошена протокольна ухвала про відкладення підготовчого засідання на іншу дату - 13.06.2018 року. Ухвалою суду від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/601/18 до судового розгляду по суті; судовий розгляд по суті призначено на 26.06.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ АБ «Південний» посилається на те, що 04.08.2015 року між сторонами укладено договір еквайрингу №2196, відповідно до якого позивач здійснює діяльність щодо технічного, інформаційного обслуговування торговця та виконання розрахунків з ним за операції, які здійснені із застосуванням банківських платіжних карток, а відповідач отримує можливість приймати до оплати товарів (робіт, послуг) банківські платіжні карки міжнародних платіжних систем. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме здійснював переказ грошових коштів за операціями, проведеними з використанням платіжних карток, на рахунок відповідача. Однак, відповідач зобов'язання за договором не виконує.

ПАТ АБ «Південний» вказує, що 20 та 22 червня 2017 року відповідачем були здійснені п'ять транзакцій, без фактичної наявності карт, на загальну суму 427 635,00 грн. Зазначені грошові кошти були зараховані на поточний рахунок відповідача у відповідності до умов договору, проте власники платіжних карток звернулися до свого банку-емітенту платіжної картки із заявами про оскарження транзакцій й стверджують, що не брали участі та не надавали дозволу на проведені торговцем операції зі зняття коштів. На підставі висунутих опротестувань відбулось безакцептне списання міжнародними платіжними системами з коррахунку позивача грошових коштів, внаслідок чого позивачем було повернуто банку-емітенту платіжних карток, за якими були опротестовані операції, коштів на загальну суму 427 635,00 грн.

Позивач зазначає, що 28.08.2015 року відповідачем до банку було надано заяву, в якій відповідач просив банк відкрити функцію списання штрафних санкцій без фізичної наявності карти клієнта. Підтвердив що, зі всіма можливими ризиками за даними операціями ознайомлений та у випадку їх опротестування платіжною системою/банком-емітентом зобов'язується у повному обсязі здійснити повернення коштів згідно п. 6.1 договору еквайрингу №2196 від 04.08.2015 року. Оскільки відповідач у встановлені договором строки суму списаних з позивача коштів за опротестованими операціями не повернув, банк змушений на підставі ст. ст. 524-525, 526, 530, 533-535, 546, 549, 610-612, 625, 629 ЦК України та ст. ст. 123, 129 ГК України звертатися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ АБ «Південний» - Васильєва К.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ФОП Тарасевич В.С. до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 12787/18 від 26.06.2018 року/.

До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Особи, які беруть участь у справі вважаються належним чином повідомленими про час, місце та дату її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві (викладена правова позиція міститься в Інформаційних листах ВГСУ від 02 червня 2006 року № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" (пункт 4), від 14 серпня 2007 року №01-8/675 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15), від 13 серпня 2008 року № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" (пункт 19).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 32 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/530 від 10 грудня 2009 року відмітка про відправку процесуального документа про призначення судового засідання у справі, зроблена відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, на першому примірнику цього документу є підтвердженням повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання у справі.

Крім зазначеного вище, положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Оскільки до суду не надано відзив відповідача на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи (провадження по справі відкрито 17.04.2018 року та ухвалою суду від 13.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті) суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедент ній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, аналіз зазначених викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення стороною відповідача своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків /матеріали справи містять поштове повідомлення про вручення відповідачу 21.04.2018 року ухвали суду від 17.04.2018 року/ призвело до затягування судового розгляду даної справи. Отже відповідачу було достеменно відомо про відкрити судове провадження.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 04 серпня 2015 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» /ПАТ АБ «Південний, банк, еквайр/ та ФОП Тарасевичем Володимиром Сергійовичем /торговець/ укладено договір еквайрингу №2196, відповідно до якого позивач здійснює діяльність щодо технічного, інформаційного обслуговування торговця та виконання розрахунків з ним за операції, які здійснені із застосуванням банківських платіжних карток, а відповідач отримує можливість приймати до оплати товарів (робіт, послуг) банківські платіжні карки міжнародних платіжних систем /а.с. 16-25/.

Відповідними розділами договору сторони погодили предмет договору, зобов'язання еквайра, права еквайра, зобов'язання торговця, права торговця, особливі умови, комісійну винагороду, що стягується еквайром, недійсні операції, відповідальність сторін, форс-мажорні обставини, термін дії, порядок внесення змін і розірвання договору, врегулювання суперечок, конфіденційність, заключні положення.

Відповідно до пункту 1.9. cт. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" еквайрінг - послуга технологічного, інформаційного обслуговування розрахунків за операціями, що здійснюються з використанням електронних платіжних засобів у платіжній системі.

Пунктом 4.1 договору сторони, встановили, що торговець зобов'язаний дотримуватися положень даного договору та Інструкції про порядок обслуговування та заходи безпеки при обслуговуванні держателів платіжних карток VISA, VISA Electron, MasterCard, MasterCard ectronic, Maestro, а також виконувати вимоги, що містяться в інструктивних матеріалах, наданих торговцю еквайром, щодо предмету даного договору.

Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме здійснював переказ грошових коштів за операціями, проведеними з використанням платіжних карток, на рахунок відповідача.

Протягом дії договору еквайрингу за допомогою обладнання (Pos - терміналу) відповідачем були проведені операції по оплаті за надані послуги.

20.06.2017 року та 22.06.2017 року відповідачем було здійснено п'ять транзакцій, без фактичної наявності карток на загальну суму 427 635,00 грн., а саме:

- 20 червня 2017 року відповідачем було здійснено дві транзакції зі зняття коштів на загальну суму 171 054,00 гривень з банківської платіжної карти № НОМЕР_4.

- 22 червня 2017 року відповідачем було здійснено дві транзакції зі зняття коштів на загальну суму 171 054,00 гривень з платіжної карти № НОМЕР_2.

- 22 червня 2017 року відповідачем було здійснено одну транзакцію зі зняття коштів на сучу 85 527,00 гривень з платіжної карти № 5326 1203 8211 8745.

Зазначені грошові кошти були зараховані на поточний рахунок відповідача у відповідності до умов договору, що підтверджується випискою про рух коштів на рахунку відповідача відкритому у АБ «Південний», меморіальним ордером № 39472392 від 21.06.2017 року та меморіальним ордером № 40056566 від 23.06.2017 року /а.с. 117-124/.

Позивач вказує, що власники вище вказаних платіжних карток звернулися до свого банку-емітенту платіжної картки із заявами про оскарження транзакцій й стверджують, що не брали участі й не надавали дозволу на проведені торговцем операції зі зняття коштів.

За проведеними торговцем операціями по трансакціям за платіжною карткою номер № 184852 на загальну суму 171 054,00 грн. від 20.06.2017 року, банк електронними каналами зв'язку отримав два опротестування банку-емітента платіжної картки «Incoming Financial Transactions - Chargeback» № 243372980 та №243372981 (Вхідна фінансова транзакція - повернення платежів) /а.с. 33-38/.

За проведеними торговцем операціями по трансакціям за платіжною карткою номер № 109958 на загальну суму 171 054,00 грн. від 22.06.2017 року, банк електронними овалами зв'язку отримав два опротестування банку-емітента платіжної картки «Incoming Financial Transactions - Chargeback» № 232233837 та №237072646 (Вхідна фінансова -занзакція - повернення платежів) /а.с. 66-71/.

За проведеною торговцем операцією по трансакції за платіжною карткою номер № 118745 на суму 85 527,00 грн. від 22.06.2017 р., Банк електронними каналами ж язку отримав опротестування банку-емітента платіжної картки «Incoming Financial Transactions - Chargeback» № 237941637 (Вхідна фінансова транзакція - повернення платежів) /а.с. 51-56/.

Опротестування операцій у вигляді Chargeback повідомлень, відповідно до правил міжнародних платіжних систем Visa та MasterCard є безспірними, на підставі таких повідомлень проводиться безакцептне списання коштів з коррахунку банку.

Судом встановлено, що про надходження фінансових претензій позивач надіслав відповідачу листи з повідомленням, в яких просив ФОП Тарасевича В.С. повідомити про підстави проведення вище вказаних транзакцій з наданням підтверджуючих документів /а.с. 39, 49-50, 57, 64-65, 72, 79-80/.

З відповідей, наданих банку відповідачем вбачається, що всі операції пов'язані з бронюванням номерів в готелі «VILLA PINIYA» на ім'я ОСОБА_3. Гість у заброньовані дати не заїхав й за бронювання, користуючись наданими ОСОБА_3 сканкопіями платіжних карток, торговець утримав грошові кошти на загальну суму 427 635,00 грн. Операції були проведені без фактичної наявності карт, ручним введенням даних, на підставі сканкопій платіжних карток. Відсутність карти в момент проведення операції не дозволяє перевірити справжність карти і отримати дозвіл на проведення операції у власника картки. З відповіді торговця й доданих до відповіді документів вбачається, що всі платіжні картки належать ОСОБА_3 /40-48, 58, 73, 74-78/.

Банком-емітентом були проведені ідентифікації власників вище вказаних платіжних карток й відповідно до проведених ідентифікацій, власником картки № НОМЕР_4 є ОСОБА_4, власником картки № НОМЕР_2 є ОСОБА_5, власником картки № НОМЕР_3 є ОСОБА_6.

Згідно правил міжнародних платіжних систем при виникненні спірних питань по операціях без фактичної наявності карти, перевага надається власнику картки, а відповідальність за ризики по проведенню таких операцій несе торговець.

Відповідно до правил міжнародних платіжних систем Chargeback (поворотній платіж) - процедура опротестування транзакції банком-емітентом (з метою захисту прав платника), при якій сума платежу безакцептно списується з банку-еквайра і повертається платнику, після чого обов'язок доведення істинності транзакції покладається на банк-еквайр.

У відповідності до п.5.14 ст. 5 та ст. 7.4. постанови Правління Національного банку України №705 від 05.11.2014 р. "Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів" еквайр (позивач) зобов'язаний розглядати скарги (в даному випадку це тримане позивачем вхідне опротестування) щодо платіжних операцій, які опротестовуються користувачем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, у спосіб і строки, передбачені законодавством України та правилами платіжної системи. Документи за операціями з використанням спеціальних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

На підставі висунутих опротестувань відбулось безакцептне списання міжнародними платіжними системами з коррахунку позивача грошових коштів, внаслідок чого позивачем було повернуто банку-емітенту платіжних карток, за якими були опротестовані операції, коштів на загальну суму 427 635,00 грн.

Списання коштів з коррахунку позивача підтверджується повідомленнями за вих. №217 від 28.12.2017р. та вих. №008 від 26.01.2018 р. надісланими представництвом Mastercard Europe SА в Україні про здійснення списання з банку-еквайра на користь банку-емітента грошових коштів за опротестованими операціями та виписками за фінансовими транзакціями. /а.с. 81-116/.

28.08.2015 року ФОП Тарасевич В.С. надав до ПАТ АБ «Південний» заяву, в якій просив банк відкрити функцію списання штрафних санкцій без фізичної наявності карти клієнта. Підтвердив що, зі всіма можливими ризиками за даними операціями ознайомлений та у випадку їх опротестування платіжною системою/банком-емітентом зобов'язується у повному обсязі здійснити повернення коштів згідно п. 6.1 договору еквайрингу №2196 від 04.08.2015 року /а.с. 32/.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказаною заявою від 28.08.215 року відповідач підтвердив свій обов'язок повернути банку грошові кошти, отримані за опротестованою операцією, у передбачений договором строк для їх повернення.

За правилами п. 6.1. договору, торговець доручає банку здійснювати списання з поточних або наступних відшкодувань/платежів, що надходять на користь торговця сум операцій за настання умов, що за проведеною торговцем операцією надійшло опротестування держателя або платіжної системи /банку-емітента.

Припинення відповідачем здійснення операцій з платіжного терміналу та недостатність грошових надходжень на рахунок відповідача позбавило позивача змоги скористатись передбаченим п.6.1. договору.

Згідно з п. 6.4. договору якщо торговець не отримує поточних або наступних платежів на свою користь протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту настання умов, зазначених в п. 6.1 договору, або сум таких платежів недостатньо для проведення відшкодування банку, торговець зобов'язується протягом наступних 10 (десяти) календарних днів відшкодувати суми операцій, зазначених в п. 6.1. договору.

Судом встановлено, що 04.10.2017 року та 10.11.2017 року позивачем були надіслані відповідачу листи з повідомленням про обов'язок останнього відшкодувати суми опротестованих операцій за банківськими платіжними картами.

Відповідач на зазначені листи не відповів, у встановлені договором строки суму списаних з позивача коштів за опротестованими операціями не повернув, чим саме порушив умови договору, у зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Обов'язок відповідача повернути позивачу грошові кошти, отримані за опротестованою операцією, встановлено пунктом 6.4 договору еквайрингу та передбачено строк для їх звернення - протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту настання умов, зазначених в п. 6.1 договору.

Статтею 629 ЦК України регламентовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором еквайрінгу у розмірі 427 635,00 грн. підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 9.8 договору, у випадку затримки з боку торговця відшкодування сум у строк, вказаний у п. 6.4 договору, торговець сплачує банку пеню в розмірі 0,1% від суми переказу за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки.

04.10.2017 р. позивач надіслав відповідачу дві вимоги щодо транзакцій за картами № 109958, №118745, про виконання зобов'язання, а саме про відшкодування сум у строк до 16.10.2017 року. Також 10.11.2017 року позивач надіслав відповідачу вимогу щодо транзакцій за картою № 184852, про виконання зобов'язання, а саме вішкодування сум у строк до 26.11.2017 року.

Оскільки з боку торговця відшкодування сум у строк до 16.10.2017 р. та 26.11.2017 р. не надійшло, керуючись п 9.8 договору торговець зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми переказу за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки.

Положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд погоджується, що заборгованість відповідача по сплаті пені з 17.10.2017 року по 27.03.2018 року становить 50 685,87 грн., розмір інфляційних нарахувань за період з 17.10.2017 року по 27.03.2018 року становить 21 895,03 грн., 3 відсотки річних становить 5 083,00 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ АБ «Південний» про стягнення з ФОП Тарасевича В.С. заборгованості за договором еквайрінгу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред'явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 7 579,48 грн., що вбачається із платіжного доручення № 2060 від 29.03.2018 року (а.с. 15).

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Південний» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 7579,48 грн. підлягає стягненню з відповідача ФОП Тарасевича В.С.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

За правилами п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов'язаних із розглядом справи, належать витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що позивачем здійснено витрати щодо перекладу з англійської мови на українську мову додатків повідомлень від представництва Mastercard Europe SA в Україні вихідний №217 від 28.12.2017 року та вихідний №008 від 26.01.2018 року, а саме виписок за фінансовими транзакціями. Розмір витрат складає 1 722,70 грн. /а.с. 133-134/.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1 722,70 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 233, 237-241, 252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Тарасевича Володимира Сергійовича /РНОКПП НОМЕР_1, адреса - 65121, АДРЕСА_1/ на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" /, адреса - 65059, вул. Краснова, 6/1, e-mail: / заборгованість за договором еквайрінгу № 2196 від 04.08.2015 року у розмірі 505 298,90 грн. /п'ятсот п'ять тисяч двісті дев'яносто вісім гривень 90 копійок/, з яких: 427 635,00 грн. - заборгованість за договором, 50 685,87 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, 21 895,03 грн. - інфляційні втрати, 5 083,00 грн. - заборгованість за відсотками.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Тарасевича Володимира Сергійовича /РНОКПП НОМЕР_1, адреса - 65121, АДРЕСА_1/ на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Південний" /, адреса - 65059, вул. Краснова, 6/1, e-mail: / судові витрати у розмірі 9 302,18 грн. /дев'ять тисяч триста дві гривні 18 копійок/, з яких: 1 722,70 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням процесуальних дій; 7579,48 грн. - судовий збір.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.06.2018 року.

Суддя Н.Д. Петренко