КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. Справа№ 910/24204/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Гевко А.В. ( довіреність № 10 від 15.05.18)

від відповідача: не з'явився

від ДВС: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.05.2018 р.

у справі № 910/24204/16 (суддя - Ярмак О.М.).

за скаргою Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами"

на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни

за позовом Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

до публічного акціонерного товариства "Фортуна - Банк"

про розірвання договору та стягнення 31 724 808,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року скаржник - державне підприємство «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» звернувся з скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, в якій просив визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.А. від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження; зобов'язати Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56059465.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2018 р. у задоволенні скарги Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни відмовлено повністю.

Мотивуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції зазначив на те, що наказ господарського суду міста Києва від 31.01.2018 року по справі № 910/24204/16 про стягнення з ДП «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в дохід Державного бюджету України 206 700 грн. судового збору, за яким відкрито виконавче провадження, повністю відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним у ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», тому підстави для повернення документа стягувачу без прийняття до виконання відсутні.

Не погодившись з ухвалою суду, скаржник - Державне підприємство "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.05.2018 року про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56059465 та задовольнити вимоги скарги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було застосовано до спірних правовідносин положення ч.1 та ч.2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», та неправомірно не взято до уваги, що державний виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження за виконавчим документом, строк пред'явлення якого до виконання, визначений відповідно до закону, пропущений.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2018 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні 19.06.2018 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвала суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії ВДВС в повному обсязі.

Представники відповідача та ВДВС у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином. (т.2 а.с. 5-7).

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідача та ВДВС за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/24204/16 у задоволенні позову відмовлено повністю: стягнуто з державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 206 700 грн. судового збору (а.с. 144-150).

31.01.2018 на виконання рішення суду був виданий наказ (а.с. 151)

27.03.2018 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марією Дмитрівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56059465 про примусове виконання наказу суду від 31.01.2018 про стягнення Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України судового збору на користь держави (а.с. 159-160).

02.05.2018 до суду надійшла скарга від боржника - Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Бойко Марії Дмитрівни, в якій скаржник просить: визнати неправомірною постанову від 27.03.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56059465, зобов'язати державного виконавця скасувати відповідну постанову.

Заява мотивована тим, що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» становив 3 місяці з дати набрання рішенням суду законної сили та давно минув, а виконавче провадження відкрито більш ніж через 8 місяців з дати набрання рішенням законної сили, що є неправомірним.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що скаржником не було обґрунтовано належним чином доводи, щодо незаконних дій державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження; та вказав на недоведеність підстав для зобов'язання скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 закону України «Про виконавче провадження» вказано, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчий лист та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Разом з тим, частинами 1 та 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років , крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили.

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/24204/16 відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства «Підприємство із забезпечення нафтопродуктами» до публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» про розірвання договору та стягнення 31 724 808,60 грн.

Цим же рішенням суд стягнув з Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 206 700 грн. судового збору. Зазначене рішення набуло законної сили 22.07.2017 року.

31.01.2018 на виконання рішення суду був виданий наказ.

27.03.2018 року державний виконавець відкрив виконавче провадження. Як зазначено в постанові про відкриття виконавчого провадження, повне рішення суду складено 11.07.2017 року та набрало законної сили 22.07.2017 року.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів вважає, що виконання судового рішення про стягнення судового збору стягується на користь держави, а тому для звернення його до виконання Закон України «Про виконавче провадження», а саме ст. 12 встановлює строк тривалістю 3 місяці з дня наступного за днем набрання законної сили таким рішенням.

Оскільки рішення господарського суду міста Києва у справі №910/24204/16 набрало законної сили 22.07.2018 року, то строк звернення його до виконання закінчується 23.10.2017 року.

Зазначена правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-711цс15, в якій зазначено, що строки пред'явлення виконавчих документів до виконання імперативно закріплені в Законі і не можуть змінюватися судами у наказах чи інших документах, які видаються на виконання судових рішень.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи ( ч.2 ст. 329 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить висновку, що Закон чітко встановлює, що судові рішення, де стягувачем є держава чи державний орган, пред'являється до виконання, в скорочений термін, протягом 3 місяців. У даній справі рішення стосується саме стягнення судового збору на користь держави, а тому для звернення такого рішення до виконання Закон України «Про виконавче провадження» встановлює строк тривалістю 3 місяці з дня, наступного за днем набрання законної сили таким рішенням. Таким чином, державним виконавцем безпідставно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки пропущений встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. ст. 73,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 10.05.2018 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.05.2017 р. у справі № 910/24204/16 задовольнити.

Скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.05.2018 року про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства "Підприємство із забезпечення нафтопродуктами" на постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56059465.

Прийняти нове рішення, яким визнати неправомірною постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56059465 та зобов'язати Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни від 27.03.2018 року про відкриття виконавчого провадження №56059465.

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 925/24204/16 повернути до місцевого господарського суду .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.06.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко