ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р.Справа № 922/1416/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФК Содружество", м. Харків

про стягнення 96305,00 грн.

за участю представників:

позивач - ОСОБА_2 (дов. № 014086 від 01.11.2017 р.)

відповідач - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 29.05.2018 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФК Содружество" штраф у розмірі 96305,00 грн. за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі, а також про стягнення з відповідача суми судового збору у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в накладній № 43490358 у вагоні № 65288813 маса вантажу вантажовідправником ТОВ "ПФК Содружество" було зазначена 62 680 кг, а фактично позивачем встановлено, що маса вантажу складає 61 910 кг, тобто на 770 кг менше, ніж вказано у накладній, а також з посиланням на ст. ст.118, 122 Статуту залізниць України, якими унормовано, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2018 р. було прийнято позовну заяву ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" ПАТ "Українська залізниця" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1416/18, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

27.06.2018 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 18597), згідно з яким відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заперечення мотивовані тим, що вага у спірній накладній була зазначена ТОВ "ПФК Содружество" після зважування вантажу на вагонних вагах Південної залізниці, що підтверджується квитанціями про приймання вантажу, які відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею, у звязку з чим відповідач наполягає на тому, що маса зазначена у накладних є точною та правильною. Крім того, на думку відповідача комерційний акт, доданий до позовної заяви, не відповідає Правилам складання актів, затвердженим Наказом Мінтрансу України № 334 від 28.05.02 та у останнього існують сумніви щодо єдності вимірювань, що передбачено Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, оскільки при відправленні вагону зі станції Бурлук Южний вагон було зважено на кранових вагах, а перевірка ваги здійснювалась на вагонних вагах.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 21.05.2018 р., керуючись приписами ст. 252 ГПК України, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні свого повноважного представника не скористався, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, обставини, які б перешкодили розгляду справи за відсутності представника відповідача суду не повідомив.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26 грудня 2017 року згідно накладної № 43490358 із станції Залютине Південної залізниці на станцію ОСОБА_1 залізниці було здійснило відправлення вагону № 65288813 з вантажем - брухт чорних металів, відправником якого виступило ТОВ "ПФК Содружество".

При оформлені зазначеної залізничної накладної № 43490358 відправником - ТОВ "ПФК Содружество" (відповідачем) вказано масу вантажу у вагоні № 680 кг.

Як зазначає позивач, у подальшому, 01.01.2018 р. на проміжній станції Покровськ на підставі акту загальної форми № 2 в/ст від 01.01.2018 року станції Покровськ було здійснено комісійне переважування зазначеного вагону та складено комерційний акт № 482004/2 від 01.01.2018

За змістом комерційного акту № 482004/2 від 01.01.2018 проведено контрольне зважування вантажу на статистичних вагах станції (повірка 24.07.2017 р.), за результатами якого виявлено, що у вагоні № 65288813 вага вантажу брутто складає 85 450 кг, тара вагона 23500, фактична маса вантажу нетто 61 910 кг, що менше, ніж зазначено в накладній на 770 кг.

У розділі «Д» комерційного акту зазначено, що при зважуванні вагону на 150 т статистичних вагах, виявилось, що фактична маса брутто вагона склала 85450 кг, тара вагона з ПД 23500 кг, вага нетто 61910 кг, що менше ваги вказаної в документі на 770 кг. Поверхня вагону нижче бортів 50 см, пакетована, маркування вапном. Не щільне навантаження зазори між пакетами 10-30 см, проглядається вантаж дрібної фракції не маркований. Двері люка зачинені. Вагон перебуває в технічному стані справний, з охороною ВОХР Коровка, зданий під охорону ВОХР Самсонову, зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Комерційний акт № 482004/2 від 01.01.2018 підписано ДСЗ ОСОБА_3В, ДСЦ ОСОБА_4 та комерційним агентом ОСОБА_5

Такі обставини щодо зазначення відповідачем невірної ваги вантажу у накладній стали підставою для звернення позивача з позовом до суту.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання згідно із ст.11, 509 ЦК України, ст. 174 ГК України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем при оформлені залізничної накладної № 43490358 вказано масу вантажу у вагоні № 65288813 нетто 62 680 кг, що є більшим на 770 кг ніж фактична маса нетто вантажу, яка була виявлена у вагоні № 65288813

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Одночасно суд звертає увагу, що положеннями Правил передбачено можливість залучення інших працівників залізниці до перевірки вантажу і підписання акту.

Водночас, до підписання комерційного акта залучається три працівники залізниці в сукупності, перелік посад яких не є нормативно вичерпним.

Судом встановлено, що комерційний акт № 482004/2/3 від 01.01.2018 підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи "ОСОБА_3 вантажу, визначена відправником, кг", та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом відправник - директор ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній № 43490658, засвідчено належним доказом комерційним актом № 482004/2/3 від 01.01.2018.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України пов'язує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення у накладній маси вантажу, який підтверджується наявними у справі належними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За перевезення вантажу згідно спірної накладної № 43490358, мала бути сплачена провізна плата в розмірі 19261,00 грн. Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 96305,00 грн. (19261 (провізна плата) х 5).

Відповідно до вищевказаних нормативно-правових актів відправник був зобов'язаний зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у даному вагоні, і провізна оплата в даному випадку в накладній визначалася виходячи із маси всього вантажу, який знаходився у даному вагоні.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що застосування позивачем до відповідача штрафних санкцій у розмірі п'ятикратної всієї суми провізної плати, визначеної вищевказаною накладною, в зв'язку з невиконанням відправником зобов'язання зазначити в накладній вірну масу всього вантажу, який знаходився у вказаному вагоні, відповідає як ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, так і ч.2 ст.549 ЦК України.

При цьому судом врахована правову позицію, викладену в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.04.2018 № 904/10497/16.

Одночасно судом відхиляються посилання відповідача щодо вірної маси вантажу, яка була перевірена залізницею на станції відправлення, оскільки згідно накладної № 43490358 вбачається, що саме відповідачем заповнена та підтверджена правильність внесених у накладну відомостей, та при цьому у накладній заповнена графа 24 «маса вантажу, визначена відправником», а не 25 «маса вантажу, визначена залізницею». А відтак маса вантажу вказувалась вантажовідправником.

Посилання відповідача на невідповідність комерційного акту Правилам складання актів, не знаходить свого підтвердження матеріалами справи, крім того з наданих пояснень взагалі незрозуміло які саме заперечення висуває відповідач.

Враховуючи вище наведене, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до товариства з обмеженою відповідальністю "ПФК Содружество" про стягнення 96305,00 грн. підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ПФК Содружество" (61153, Харківська обл., м. Харків, пр-т. Ювілейний, буд. 56; ідент. номер 36814735) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідент. код 40150216) 96305,00 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 09.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_7