ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.2018 Справа № 905/824/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Г.Є. Курило

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м. Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Служба єдиного замовника м. Селидове», м. Селидове

про стягнення боргу за електричну енергію у розмірі 42948,78грн., 3% річних у розмірі 2705,55грн., інфляційних витрат у розмірі 11694,59грн.,

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК ДОНЕЦЬКОБЛЕНЕРГО», м. Краматорськ, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства «Служба єдиного замовника м. Селидове», м. Селидове про стягнення боргу за електричну енергію у розмірі 42948,78грн., 3% річних у розмірі 2705,55грн., інфляційних витрат у розмірі 11694,59грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №5372 від 25.01.2013 в частині оплати за спожиту електричну енергію за період з лютого по квітень 2016 року.

Ухвалою суду від 07.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/824/18; справу №905/824/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.2018 суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 03.07.2018.

25.06.2018 через канцелярію суду представник позивача надав клопотання б/н від 18.06.2018 про здійснення заміни найменування позивача по справі №905/824/18 з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Акціонерне товариство це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (ч.1 ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства»).

За змістом абз.1, 2 ч.4 ст.3 вказаного нормативно-правового акту повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов'язковою складовою найменування акціонерного товариства. Акціонерне товариство самостійно визначає необхідність зазначати у своєму найменуванні його тип, передбачений статтею 5 цього Закону.

В силу норм абз.1 ч.1, абз.3 ч.2 ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

За змістом виписки та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на теперішній час найменування позивача зареєстровано як Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» ().

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та здійснити заміну найменування позивача з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив; відзив на позовну заяву не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 85400, м. Селидове, вул.Гоголя, 13. Аналогічна адреса зазначена в позовній заяві.

Приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за юридичною адресою відповідача, яка наявна в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст.ст. 165, 202 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

25.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» (Постачальник, позивач) та ОСОБА_1 підприємством «Служба єдиного замовника м. Селидове», м. Селидове (Споживач, відповідач), укладено договір про постачання електричної енергії №5372, згідно до вимог якого, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 102,1кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (розділ 1 договору).

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання на межах, визначених додатком №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж Постачальника граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.2.2. договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору (п.2.3.4 договору).

Згідно з Додатком №5 до договору «Порядок розрахунків» розрахунковим вважається період з 00-00 годин 28 числа попереднього місяця, до 24-00 годин 27 числа поточного місяця. За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Період між датами початку та закінчення розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця) та сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяла на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно оформленого між Постачальником та Споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток № 10 до договору) та/або інших умов договору.

Відповідно до п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків» до договору остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також за інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ здійснюється Споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки Постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищує 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Для проведення остаточного розрахунку Споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у Постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунок на оплату електричної енергії та інших платежів, що передбачені Договором. У разі неявки Споживача (уповноваженого представника Споживача) для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана в договорі. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Пункт 7.8. договору у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, Сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають додаткову угоду до даного договору щодо реструктуризації заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та/або при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник електричної енергії зараховує як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від оплати поточного споживання електричної енергії. У разі порушення Споживачем графіка погашення заборгованості Постачальник має право у порядку, визначеному розділом 6 цього Договору, припинити постачання електричної енергії Споживачу до повного погашення заборгованості.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2013 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5. договору).

З матеріалів справи вбачається, що у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах.

Як свідчать матеріали справи з лютого по квітень 2016 року позивачем поставлено споживачу активну електроенергію на загальну суму 53261,45грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами прийому-передачі товарної продукції (електроенергії) за лютий 2016 року на суму 26658,17грн. (32489 кВт/год), за березень 2016 року на суму 26279,54грн (26705кВт/год), за квітень 2016 року на суму 323,74грн. (327кВт/год), які підписані сторонами та засвідчені їх печатками.

Також, позивачем виставлені відповідні рахунки на оплату активної електроенергії за період з лютого по квітень 2016 року, які отримані представником відповідача на підставі довіреності від 31.12.2015, а саме рахунок за лютий 2016 р. отриманий 29.02.2016, за березень 2016 р. 28.03.2016; за квітень 2016 р.- 28.04.2016.

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 42948,78грн.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник7 вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (надалі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за спірний період активної електричної енергії у обсязі 59521кВт/год на загальну суму 53261,45грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Рахунки на оплату спожитої за спірний період активної електроенергії на суму 53261,45грн., отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки на зазначених документах. Доказів протилежного суду не надано.

За змістом п.10 додатку №5 "Порядок розрахунків за електроенергію", оплата отриманого Споживачем рахунку повинна виконуватись протягом не більше 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Одночасно п.6.11 ПКЕЕ встановлено, що тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків зазначається у договорі та/або на платіжному повідомленні і має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунка для споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Відтак, зазначене положення додатку №5 до договору не суперечить приписам чинного законодавства у сфері спірних правовідносин.

Приймаючи до уваги викладені обставини та означені вище умови оплати, розрахунок відповідачем за спожиту активну електричну енергію повинно бути вчинено у термін протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

Докази отримання рахунків відповідачем наявні в матеріалах справи, разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну електроенергію у визначений спірний період сплатив частково, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі. Докази часткової оплати боргу містяться в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення боргу за електричну енергію у розмірі 42948,78грн.

Щодо нарахування 3% річних у розмірі 2705,55грн., інфляційних витрат у розмірі 11694,59грн. суд зазначає наступне.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами п.4.2.1 Договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 - 2.3.5 договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 "Порядок розрахунків" до договору, Споживач сплачує Постачальнику 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за Договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Перевіривши розрахунок 3% річних (з урахуванням часткових оплат боргу), суд дійшов висновку що їх розмір є арифметично невірним, з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 2701,18грн., нарахованих на:

- борг за лютий 2016 року за період з 10.03.2016 по 28.02.2018 в сумі 1384,02грн.,

- борг за березень 2016 року за період з 05.04.2016 по 28.02.2018 в сумі 1304,20грн.,

- борг за квітень 2016 року за період з 11.05.2016 по 28.02.2018 в сумі 12,96грн.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція; при цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція); у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997р. N39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Позивач нарахував інфляцію на борг в загальній сумі 11694,59грн.

За здійсненим господарським судом перерахунком інфляції суд визнає його не вірним оскільки позивач не вірно визначив суму боргу на яку нарахував інфляційні витрати.

З огляду на вищевикладене, сума інфляційних витрат підлягає задоволенню в розмірі 10478,91грн за період з березня 2016р. по лютий 2018 р.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає віднесенню на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 165, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м. Краматорськ до відповідача, ОСОБА_1 підприємства Служба єдиного замовника м. Селидове, м. Селидове про стягнення боргу за електричну енергію у розмірі 42948,78грн., 3% річних у розмірі 2705,55грн., інфляційних витрат у розмірі 11694,59грн., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Служба єдиного замовника м. Селидове (85400, Донецька область, м.Селидове, вул.Гоголя, 13; ) на користь Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Островського, 8, ) борг за електричну енергію у розмірі 42948,78грн., 3% річних у розмірі 2701,18грн., інфляційних витрат у розмірі 10478,91грн., судовий збір в сумі 1724,51 грн.

Відмовити в задоволені позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства Служба єдиного замовника м. Селидове, м.Селидове на користь Акціонерного товариства ДТЕК Донецькі електромережі, м.Краматорськ, 3% річних у розмірі 4,37грн., інфляційних витрат в сумі 1215,68грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач (стягувач) - Акціонерне товариство ДТЕК Донецькі електромережі (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Островського, 8, ).

Відповідач (боржник) - Комунальне підприємство Служба єдиного замовника м. Селидове (85400, Донецька область, м.Селидове, вул.Гоголя, 13; ).

У судовому засіданні 03.07.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2018.

Суддя Г.Є. Курило