РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2018 року Справа № 927/288/18

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства "Діловий центр" Чернігівської обласної ради, проспект Миру, 49а, м. Чернігів, 14000

до Фізичної особи - підприємця Попелишко Лариси Іванівни, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3

про стягнення 144513 грн. 22 коп.

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради подано позов до фізичної особи - підприємця Попелишко Лариси Іванівни про стягнення орендної плати у сумі 95719 грн. 13 коп., пені за прострочення орендної плати у сумі 11430 грн. 29 коп., інфляційних нарахувань у сумі 14203 грн. 10 коп., 3% річних у сумі 3196 грн. 04 коп., боргу з відшкодування комунальних послуг у сумі 19574 грн. 04 коп., 3% річних з суми відшкодування 390 грн. 62 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди приміщення №19-14 від 01.07.1999 та додаткових угод до нього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.04.2018 з урахуванням ухвали від 03.05.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 927/288/18, розгляд справи по суті призначено на 11.05.2018.

У судовому засіданні 11.05.2018 були присутні повноважні представники сторін.

Розгляд справи по суті відкладався на 31.05.2018, про що зазначено у протоколі судового засідання від 11.05.2018.

У судове засідання 31.05.2018 прибули повноважні представники сторін у справі.

Від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від 24.05.2018, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечив та зазначив, що за його розрахунком сума боргу з орендної плати повинна становити 95106 грн. 82 коп., а не 95719 грн. 13 коп., як зазначає позивач у позовні й заяві. Відповідач вказує, що при здійсненні розрахунку пені за несвоєчасне внесення орендної плати позивачем порушено п. 3.7 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002, а нарахування інфляційних втрат та відсотків річних взагалі є безпідставними. Щодо сплати комунальних платежів на підставі виставленими позивачем рахунків-фактури відповідач заперечує, посилаючись на відсутність точної суми понесених саме відповідачем витрат. Також відповідачем зазначено, що Господарським судом міста Києва розглядається справа №927/186/16 за позовом ФОП Попелишко Л.І. до КП «Діловий центр» Чернігівської обласної ради про відшкодування вартості невід'ємних поліпшень орендованого приміщення. Відповідно до експертного висновку Київської незалежної судово-експертної установи №6075 від 12.02.2018 вартість невід?ємних поліпшень складає 178298 грн. 00 коп. На підставі викладених обставин відповідач просив розглядати справу у загальному позовному провадженні.

У письмовій відповіді на відзив №484 від 30.05.2018 позивач не погодився з висновками, викладеними у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Позивач зазначив, що ніякої судової справи щодо перерахування розміру орендної плати за оспорюваним договором не розглядалося. Щодо вартості невід?ємних поліпшень орендованого майна відповідач вважає, що вказані обставини не є предметом доказування у даному спорі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2018 у задоволенні викладеного у відзиві на позовну заяву від 24.05.2018 клопотання фізичної особи - підприємця Попелишко Лариси Іванівни про розгляд справи 927/288/18 у порядку загального позовного провадження відмовлено.

Від відповідача на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив позовної заяви від 13.06.2018 та клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, у якому відповідач запропонував перелік питань, які слід поставити на вирішення судової бухгалтерської експертизи: 1. Чи є технічна можливість визначити вартість приміщення, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, 1-й поверх, станом на 10.04.2006 (на дату визначення вартості цього майна незалежним експертом - ТОВ ЕК Фірма «Десна-Експерт» перед укладанням угоди №1 до договору оренди нежилих приміщень в будівлі по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові від 01.07.1999 №19-14 з додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002) з урахуванням того, що площа переданого в оренду приміщення становила 19,1 кв.м., а не 51,1 кв.м., як зазначено у звіті про оцінку майна?

2. Встановити розмір щомісячної орендної плати за період з липня 2015 по 22 березня 2018 року та її загальний розмір за вказаний період, що належить до сплати з боку орендаря.

В обґрунтування клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи відповідач зазначив, що заборгованість з орендної плати за період з липня 2015 року по 22 березня 2018 року повинна бути перерахована спеціалістами, для чого необхідно призначити судову бухгалтерську експертизу.

Щодо поданого клопотання про призначення експертизи суд зазначає.

Відповідно до п.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з?ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно приписів п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом даного спору є вимога про стягнення з відповідача заборгованості плати за оренду нежитлового приміщення. При цьому розмір щомісячної орендної плати узгоджений сторонами у відповідному договорі оренди.

Письмовим відзивом на позову заяву відповідач визнав факт наявності заборгованості за укладеним сторонами договором оренди у розмірі 95106 грн. 82 коп.

Підстави для необхідності встановлення експертним шляхом площі орендованого протягом спірного періоду майна у клопотанні відповідачем не наведені. Також відповідачем не обгрунтовано правові підстави для необхідності перерахування у межах даного спору розміру раніше узгодженого сторонами розміру орендної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість встановлення обставин, які мають значення для справи, без призначення судової експертизи шляхом оцінки належних та допустимих доказів в їх сукупності та відсутність дійсної потреби у спеціальних знаннях при дослідженні та оцінці документальних доказів, наявних у матеріалах справи.

З урахуванням викладеного у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової бухгалтерської експертизи слід відмовити.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.07.1999 між Чернігівською обласною державною адміністрацією, що діяв відповідно до рішення Чернігівської обласної ради від 26.121.1997 «Про делегування повноважень по управлінню комунальним майном» та розпорядження голови облдержадміністрації від 25.01.1996 №57, як орендодавцем та приватним підприємцем Попелишко Л.І. (відповідач у справі) як орендарем укладено договір оренди нежитлових приміщень у будівлі по вул. Леніна, 20, м. Чернігова, яка належить до обласної комунальної власності №19-14 (далі за текстом - договір оренди) (а.с. 36-39), відповідно до умов пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення перукарні у складі: кімната №5-1 згідно плану будівлі - 12,3 м. кв.; підсобне приміщення №5-2 згідно плану будівлі - 6,8 м. кв.; кімната №1-16 згідно плану будівлі -11,9 м. кв.; вестибюль 1/4 №IX згідно платну будівля -16,7 м. кв. Зазначені нежитлові приміщення загальною площею 47,7 м. кв. (далі - майно) знаходяться на першому поверсі адміністративної будівлі (колишній готель «Десна№), розташований за адресою м. Чернігів, вул. Леніна, 20.

Згідно із п.2.1 договору оренди вступ орендаря у користування орендованим майном настає одночасно із підписанням сторонами цього договору та додатків до нього.

Відповідно до п. 4.2 договору оренди орендар зобов?язаний своєчасно і у повному обсязі вносити орендну плату у терміни зазначені у договорі.

У пункті 4.7 договору оренди встановлено, що орендар зобов?язаний понад орендну плату своєчасно сплачувати фактичну вартість експлуатаційних витрат, комунальних послуг та інших платежів, відповідно виставлених йому рахунків.

Об'єкт оренди переданий відповідачеві за актом прийому-передачі від 01.07.1999 (а.с. 40).

01.05.2002 між Управлінням з питань майна комунальної власності облдержадміністрації, діючого у відповідності до Положення про управління, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації №585 від 25.09.2000, як орендодавцем та приватним підприємцем Попелишко Л.І. (відповідач у справі) укладено додаткову угоду №03-02/25у до договору оренди нежитлових приміщень у будівлі по пр. Миру/вул. Леніна, 20, м. Чернігова від 01.07.1999 №19-14 (а.с. 42-45) (надалі - додаткова угода ), якою внесли зміни до вищевказаного договору оренди, відповідно до умов пункту 1.1 якої орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, що складаються із шести кімнат з окремим входом, загальною площею 51,1 кв.м. (надалі майно), що знаходиться на першому поверсі будівлі, спорудженої у 1949 році і розташованої за адресою м. Чернігів, пр. Миру, 20.

Відповідно до п. 3.6 додаткової угоди нарахування орендної плати починається з дати підписання цього договору, а перерахування здійснюється щомісяця згідно виставлених рахунків у 10-денний термін після офіційного повідомлення про індекс інфляції за минулий місяць.

У пункті 3.7 додаткової угоди передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені у розмірі 120 % облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати. При частковій оплаті орендної плати у першу чергу зараховується пеня, потім оренда плата.

Відповідно до п. 10.1 договір діє з 01.05.2002 по 31.12.2019.

Об'єкт оренди переданий відповідачеві за актом прийому-передачі№ 03-02/25у від 01.05.2002 (а.с. 46).

28.04.2006 між Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради (позивач у справі), що діяв на підставі Статуту та наказу, та приватним підприємцем Попелишко Л.І. (відповідач у справі) укладено угоду №1 до договору оренди нежитлових приміщень у будівлі по пр. Миру 20, у м. Чернігові від 01.07.1999 №19-14 з Додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002 (а.с. 48-51) у зв?язку із тим, що Управління з питань майна комунальної власності Чернігівської облдержадміністрації, що виступало орендодавцем за договором оренди будівлі комунальної власності по проспект Миру, 20, м. Чернігів №19-14 від 01.07.1999 та додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору, було ліквідоване, господарське відання щодо будівлі комунальної власності по проспекту Миру, 20 у місті Чернігові розпочало здійснювати Комунальне підприємство «Діловий центр» Чернігівської міської ради на підставі Статуту підприємства, затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 21.04.2005, сторони внесли зміни до додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору оренди нежитлових приміщень у будівлі по пр. Миру, 20, у місті Чернігові №19-14 від 01.07.1999, якою п. 1.2 виклали у такій редакції «Вартість майна, що передається в оренду, зазначено відповідно до Звіту про оцінку майна: нежилого приміщення, загальною площею 51,1 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20 , виконаного незалежним експертом - ТОВ ЕК Фірма «Десна-Експерт» станом на 10.04.2006 складає 163758 грн.

Об'єкт оренди переданий відповідачеві за актом прийому-передачі №1 від 28.04.2006 (а.с. 52).

Сторонами укладені додаткові угоди №2 від 26.10.2006 до договору оренди від 01.07.1999 №19-14 з додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002, з додатковою угодою №1 від 28.04.2006, №3 від 09.02.2010 до договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 01.07.1999 №19-14 з додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002, з додатковою угодою №1 від 28.04.2006, №4 від 29.06.2010, до договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 01.07.1999 №19-14 з додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002, з додатковою угодою №1 від 28.04.2006.

Останньою додатковою угодою №5 від 31.12.2010 до договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 01.07.1999 №19-14 та додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 (а.с. 60-61) сторони дійшли згоди внести зміни до договору оренди приміщення, розташованого по проспекту Миру, 20, загальною площею 51,1 кв. м., виклавши п. 3.2, 3.3, 3.4 договору у такій редакції:

« 3.2 До орендної плати не входить плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, електрична та теплова енергія і т.п.), які орендар сплачує за окремими договорами з постачальниками таких послуг та плата за землю.

Якщо комунальні послуги сплачує орендодавець, то орендар компенсує йому здійснені витрати зі сплати рахунків за надані комунальні послуги пропорційно орендованій площі.

Орендар за 5 днів до початку розрахункового періоду, яким є календарний місяць, сплачує орендодавцеві 50% вартості заявленого обсягу теплової енергії, передбаченого на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця, відповідно до виставленого орендодавцем рахунку».

«3.3 Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 16.09.2006 зі змінами та доповненнями від 10.07.2007.»

« 3.4 Розмір та порядок нарахування орендної плати наведено у додатку №1 до додаткової угоди, що є невід?ємною його частиною і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць за яким є інформацію про індекс інфляції) -1542 грн. 60 коп. Розмір орендної плати перший місяць оренди (січень 2011 року) визначається шляхом множення базового розміру орендної плати на індекс інфляції за грудень 2010 та січень 2011 років. ПДВ розраховується і сплачується відповідно до чинного законодавства.

Як зазначив позивач, рішенням Чернігівської обласної ради від 25.05.2015 «Про розподіл орендної плати Комунальному підприємству «Діловий центр» Чернігівської обласної ради» встановлено щодо позивача розподіл орендної плати - 75% орендної плати - орендодавцеві, 25% - до обласного бюджету.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 20.07.2016 «Про розподіл орендної плати Комунальному підприємству «Діловий центр» Чернігівської обласної ради» встановлено щодо позивача розподіл орендної плати - 100% орендної плати комунальному підприємству з 01.07.2016 по 30.06.2017 включно (а.с. 68).

Рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 «Про розподіл орендної плати Комунальному підприємству «Діловий центр» Чернігівської обласної ради» встановлено щодо позивача розподіл орендної плати - 100% орендної плати комунальному підприємству з 01.07.2017 по 30.06.2018 включно (а.с. 67).

До матеріалів справи позивачем надані копії рахунків для оплати орендної плати № УА-0000834 від 31.07.2015 на суму 3403 грн. 61 коп. - отримано 11.08.2015; №УА-0000951 від 31.08.2015 на суму 3376 грн. 38 коп. - отримано 09.09.2015; №УА-0001073 від 30.09.2015 на суму 3454 грн. 03 коп. - отримано 08.10.2015; №УА-0001198 від 31.10.2015 на суму 3409 грн. 13 коп. - отримано 11.11.2015; №УА-0001321 від 30.11.2015 на суму 3477 грн. 31 коп. - отримано 10.12.2015; №УА-0001458 від 31.12.2015 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 13.01.2016; №УА-0000116 від 31.01.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 12.02.2016; № УА-0000155 від 29.02.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 14.03.2016; № УА-0000288 від 31.03.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 12.04.2016; № УА-0000445 від 30.04.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 12.05.2016; № УА-0000544 від 31.05.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 10.06.2016; №УА-0000687 від 30.06.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 07.07.2016; № УА-0000823 від 31.07.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 09.08.2016; № УА-0000951 від 31.08.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 12.09.2016; №УА-0001098 від 30.09.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 11.10.2016; № УА-0001256 від 31.10.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 09.11.2016; №УА-0001392 від 30.11.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 12.12.2016; №УА-0001542 від 31.12.2016 на суму 3501 грн. 65 коп. - отримано 13.01.2017; №УА-0000143 від 31.01.2017 на суму 3540 грн. 17 коп. - отримано 14.02.2017; № УА-0000305 від 28.02.2017 на суму 3575 грн. 57 коп. - отримано 15.03.2017; №УА-0000468 від 31.03.2017 на суму 3639 грн. 94 коп. - отримано 14.04.2017; №УА-0000624 від 30.04.2017 на суму 3672 грн. 70 коп. - отримано 15.05.2017; №УА-0000780 від 31.05.2017 на суму 3720 грн. 43 коп. - отримано 13.06.2017; № УА-0000931 від 30.06.2017 на суму 3779 грн. 96 коп. - отримано 12.07.2017; № УА-0001081 від 31.07.2017 на суму 3787 грн. 52 коп. - надіслано поштою 16.08.2017; № УА-0001236 від 31.08.2017 на суму 3787 грн. 73 коп. - надіслано поштою 14.09.2017; № УА-0001391 від 30.09.2017 на суму 3859 грн. 42 коп. - надіслано поштою12.10.2017; №УА-0001545 від 31.10.2017 на суму 3905 грн. 72 коп. - надіслано поштою 13.11.2017; № УА-0001709 від 30.11.2017 на суму 3940 грн. 87 коп. - надіслано поштою 13.12.2017; №УА-0001875 від 31.12.2017 на суму 3980 грн. 28 коп. - надіслано поштою 12.01.2018; №УА -0000149 від 31.01.2018 на суму 4039 грн. 99 коп. - надіслано поштою 14.02.2018. (а.с. 69-99).

Докази надсилання відповідачеві рахунків поштою надані до матеріалів справи (листи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, фіскальні чеки (а.с. 131-140,172-181). Факт отримання вказаних рахунків відповідачем у справі не спростовується.

Позивачем подані акти надання послуг за липень 2015 року по січень 2018 року, якими визначена сума орендної плати (а.с.100-130), підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Вищезазначені рахунки відповідачем сплачені частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість з орендної плати у сумі 95719 грн. 13 коп.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

Також позивачем до справи надані рахунки-фактури на оплату комунальних послуг № СФ - 0001724 від 31.10.2016 - отриманий 09.11.2016; № СФ - 0001800 від 30.11.2016 - отриманий 12.12.2016; № СФ - 0000095 від 31.01.2017 - отриманий 14.02.2017; № СФ - 0000270 від 28.02.2017 - отриманий 15.03.2017; № СФ - 0000644 від 30.04.2017 - отриманий 15.05.2017; № СФ - 000837 від 31.05.2017 - отриманий 13.06.2017; №СФ - 0001005 від 30.06.2017 - отриманий 12.07.2017; № СФ - 0001248 від 31.07.2017 - надіслано поштою 16.08.2017; № СФ - 0001429 від 31.08.2017 року - надіслано поштою 14.09.2017; № СФ - 0001627 від 30.09.2017 - надіслано поштою 12.10.2017; №СФ - 0001770 від 31.10.2017 - надіслано поштою 13.11.2017; № СФ - 0002000 від 30.11.2017 - надіслано поштою 13.12.2017; № СФ -0002223 від 31.12.2017 - надіслано поштою 12.01.2017; № СФ - 0000036 від 31.01.2018 - надіслано поштою 14.02.2018, №СФ - 0002033 від 31.12.2016 та № СФ - 0000466 від 31.03.2017. (а.с. 131-137,172-181). Загальна сума наданих до сплати рахунків склала 19574 грн. 04 коп. Вищезазначені рахунки-фактури відповідачем сплачені не були.

Докази виставлення (вручення, направлення) відповідачеві рахунків-фактур додані до матеріалів справи (а.с. 131-140, 172-181), за винятком рахунків-фактур №СФ - 0002033 від 31.12.2016 та № СФ - 0000466 від 31.03.2017.

Вказані суми заборгованості з орендної плати та за комунальні послуги позивач заявив до стягнення з відповідача за позовом.

Згідно із пунктом 3.7 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені у розмірі 120% облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати. При частковій оплаті орендної плати у першу чергу зараховується пеня, потім - орендна плата.

На підставі умов додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору оренди позивачем нараховано пеню за період з 24.09.2017 по 22.03.2018 на суму 11430 грн. 29 коп. В обґрунтування заявлених до стягнення сум позивачем доданий відповідний розрахунок.

На підставі п. 3.7 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 та положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасну оплату орендних платежів за період з липня 2015 року по січень 2018 року на суму 3196 грн. 04 коп., 3% річних за порушення оплати комунальних послуг за період з жовтня 2016 року січень 2018 року у сумі 390 грн. 62 коп. та інфляційні нарахування за період липня 2015 року по лютий 2018 року на суму 14203 грн. 10 коп. В обґрунтування заявлених до стягнення сум позивачем наведені відповідні розрахунки.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач щодо позовних вимог заперечив, посилаючись на невідповідність заявленій сумі боргу, яка за розрахунком відповідача склала 95106 грн. 82 коп., а не 95719 грн. 13 коп., як зазначає позивач у позовні й заяві. Послався на порушення п. 3.7 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 при розрахунку пені, зазначив, що нарахування інфляційних втрат та відсотків річних є безпідставними. Щодо сплати комунальних платежів на підставі виставленими позивачем рахунків-фактури відповідач заперечує, посилаючись на відсутність точної суми понесених саме відповідачем витрат.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

В силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобов'язання за договорами оренди та додатковими угодами до нього з передачі відповідачеві об'єкту оренди.

У встановлений п. 3.6 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору оренди нежитлових приміщень у будівлі по пр. Миру/вул. Леніна, 20, м. Чернігова від 01.07.1999 №19-14 строк відповідач орендну плату вносив несвоєчасно та не у повному обсязі.

Розмір заборгованості відповідача з орендної плати у розмірі 95719 грн. 13 коп. підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача у справі щодо безпідставності зазначення у договорі розміру орендованої площі 51, 1 кв. м, оскільки вказана площа орендованого приміщення зазначена обома сторонами договору у Додатковій угоді № 1 від 28.04.2006 до договору оренди нежитлових приміщень у будівлі по пр. Миру 20, у м. Чернігові від 01.07.1999 №19-14 з Додатковою угодою №03-02/25у від 01.05.2002 (а.с. 48-51). Зміни до договору оренди у частині площі орендованого майна сторонами договору оренди не вносилися.

У контррозрахунку розміру заборгованості з орендної плати, підтвердженого відповідними доказами, відповідачем суду не надано, тому судом не можуть бути враховані письмові пояснення відповідача із письмовою незгодою щодо заявленої до стягнення суми орендної плати.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 95719 грн. 13 коп. заборгованості з орендної плати є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 19574 грн. 04 коп. заборгованості з оплати комунальних послуг на підставі рахунків-фактури на оплату комунальних послуг .

Як встановлено судом, Додатковою угодою №5 від 31.12.2010 сторони встановили, що якщо комунальні послуги сплачує орендодавець, то орендар компенсує йому здійснені витрати зі сплати рахунків за надані комунальні послуги пропорційно орендованій площі.

Під час судового розгляду справи позивачем суду не надано доказів сплати комунальних послуг, вартість яких заявлена до стягнення з відповідача. Крім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано розмір вартості вказаних комунальних послуг (не надані рахунки, рахунки-фактури відповідних підприємств - виконавців комунальних послуг, не зазначено показників лічильників теплової енергії, електричної енергії, холодної та гарячої води, не наведено доказів пропорційності розміру заявленої до стягнення вартості комунальних послуг площі орендованого відповідачем майна).

Враховуючи положення ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України щодо змагальності сторін, суд доходить висновку про недоведеність належними та допустимими доказами обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 19574 грн. 04 коп. з оплати комунальних послуг. За таких обставин у задоволенні вимоги про стягнення 19574 грн. 04 коп. витрат на комунальні послуги слід відмовити за необґрунтованістю.

Внаслідок необґрунтованості вимог про стягнення витрат на комунальні послуги також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення 390 грн. 62 коп. 3% річних з суми відшкодування комунальних послуг.

На підставі умов додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 до договору оренди позивачем нараховано пеню за прострочення внесення відповідачем плати за оренду приміщення за період з 24.09.2017 по 22.03.2018 на загальну суму 11430 грн. 29 коп.

Розрахунок суми пені складений позивачем з порушенням вимог п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України щодо обрахунку пені за кожний місяць (за кожним рахунком) окремо.

Періоди нарахування пені визначені позивачем та суд позбавлений права їх зміни.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку суми пені суду неможливо самостійно визначити період прострочення сплати орендної плати за кожний місяць оренди з урахуванням положень п. 6 ч. 1 ст. 232 Господарського кодексу України.

За таких обставин у задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені за оренду приміщення за період з 24.09.2017 по 22.03.2018 на суму 11430 грн. 29 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

У відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі п. 3.7 додаткової угоди №03-02/25у від 01.05.2002 та положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасну оплату орендних платежів за період з липня 2015 року по січень 2018 року на суму 3196 грн. 04 коп., 3% річних за порушення оплати комунальних послуг за період з жовтня 2016 року січень 2018 року у сумі 390 грн. 62 коп. та інфляційні нарахування за період липня 2015 року по лютий 2018 року на суму 14203 грн. 10 коп.

Розрахунок 3% річних за несвоєчасну оплату орендних платежів за період з липня 2015 року по січень 2018 року на суму 3196 грн. 04 коп. та інфляційні нарахування за період липня 2015 року по лютий 2018 року на суму 14203 грн. 10 коп., є обґрунтованим, а вимога про їх стягнення такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у частині вимог про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 95719 грн. 13 коп., 3% річних з орендної плати у сумі 3196 грн. 04 коп., інфляційних нарахувань у сумі 14203 грн. 10 коп.

Судові витрати покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Попелишко Лариси Іванівни, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Комунального підприємства "Діловий центр" Чернігівської обласної ради, Проспект Миру, 49а, м. Чернігів, 14005, код 33469496, заборгованість з орендної плати у сумі 95719 грн. 13 коп., 3% річних за прострочення сплати орендної плати у сумі 3196 грн. 04 коп., інфляційні нарахування у сумі 14203 грн. 10 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 1842 грн. 51 коп.

3. В решті позову відмовити.

4. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

В судовому засіданні 03.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дата складення та підписання повного рішення - 09.07.2018.

Суддя М. О. Демидова