ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"02" липня 2018 р. Cправа № 902/349/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
27.06.2018 р. до суду надійшла заява № СО-61-585 від 22.06.2018р Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі Структурної одиниці "Могилів-Подільські електричні мережі" з вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський кар'єр" заборгованості за договором про постачання електричної енергії № МО-013401 від 22.03.2011р. у розмірі 35 065,57 грн., з яких: 19 839,01 грн. - заборгованість за електричну енергію, 15 110,27 грн. - санкція за перевищення договірної величини електроспоживання, 83,87 грн. - пеня, 23,43 грн. - сума втрат від інфляції, 8,99 грн. - три проценти річних та 176,20 грн. судовий збір.
Заяву обґрунтовано неналежним невиконанням зі сторони Приватного акціонерного товариства "Могилів-Подільський кар'єр" умов договору про постачання електричної енергії № МО-013401 від 22.03.2011р. в частині проведення розрахунків за спожиту електроенергію.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення заборгованості виходячи з такого.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Розділом 5 Договору визначено порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності, та зазначено, що Споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання. (п. 5.1. Договору)
За змістом п. 5.2. Договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених Споживачем згідно з п. 5.1. даного Договору обсягів.
У відповідності до положень п. 4.2. даного Договору, відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії подаються споживачами постачальнику електричної енергії у терміни, обумовлені Договором.
Пунктом 4.2.2. Договору про постачання електричної енергії № МО-013401 від 22.03.2011р. сторонами погоджено, що Споживач несе відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 даного Договору, у вигляді сплати двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В той же час зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу № СО-61-585 від 22.06.2018 р. вбачається, що предметом її вимог є стягнення 19 839,01 грн. - заборгованість за електричну енергію, 15 110,27 грн. - санкція за перевищення договірної величини електроспоживання, 83,87 грн. - пеня, 23,43 грн. - сума втрат від інфляції, 8,99 грн. - три проценти річних на підставі письмового договору про постачання електричної енергії № МО-013401 від 22.03.2011р.
При цьому, ухвалою від 02.07.2018 р. відмовлено у видачі наказу в частині стягнення 83,87 грн. - пені, 23,43 грн. - суми втрат від інфляції, 8,99 грн. - три проценти річних
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 526, 530, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню частково.
Згідно із ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п'яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
2. Суд повідомляє, що у відповідності до п.7 ч.1 ст.155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
3. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
7. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
10. Дата набрання судовим наказом законної сили -
11. Дата видачі судового наказу стягувачу -
12. Строк пред'явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Матвійчук В.В.