КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р. Справа№ 910/5722/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від апелянта: Станова Ю.В. - представник за довіреністю від 03.05.2018 р.;

від позивача: Величко Д.В. - представник за довіреністю від 19.04.2018 р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року

у справі № 910/5722/17 (головуючий суддя Чебикіна С. О., судді: Чинчин О. В., Спичак О. М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектрокомплект"

про заміну сторони у наказах у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектрокомплект"

до Державного підприємства "Укрзалізничпостач"

про стягнення 2 597 570,65 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2017 року скасовано частково та прийнято нове рішення.

Резолютивну частину викладено в новій редакції, відповідно до якої позовні вимоги ТОВ "Транселектрокомплект" задоволено частково. Стягнуто з ДП "Укрзалізничпостач" на користь ТОВ "Транселектрокомплект" 1 226 366,76 грн. основного боргу, 110 165,74 грн. 3 % річних, 1 200 056 ,68 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

13.12.2017 року на виконання зазначеного рішення суду видано відповідні накази.

22.01.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектрокомплект" про заміну сторони у наказах.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектрокомплект" про заміну сторони у наказах у справі №910/5722/17 задоволено.

Замінено боржника - Державного підприємства "Укрзалізничпостач" на його правонаступника Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у наказах Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» злиття вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються в результаті злиття. А тому, на думку апелянта, моментом переходу прав і обов'язків до правонаступника юридичної особи слід вважати дату внесення відповідного запису до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тобто запису про припинення юридичної особи. Однак, відповідно до відомостей з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ДП «Укрзалізничпостач» перебуває в стані припинення за рішенням засновників, однак не є припиненим.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року у справі № 910/5722/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Смірнова Л. Г., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 р. справу № 910/5722/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Руденко М. А. та призначено до розгляду на 03.07.2018 року.

У судове засідання 03.07.2018 р. представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник апелянта в судовому засіданні 03.07.2018 р. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 03.07.2018 р. проти апеляційної скарги заперечував, ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду м. Києва від 25.09.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017, рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2017 скасовано частково та прийнято нове рішення. Резолютивну частину викладено в новій редакції, відповідно до якої позовні вимоги ТОВ "Транселектрокомплект" задоволено частково. Стягнуто з ДП "Укрзалізничпостач" на користь ТОВ "Транселектрокомплект" 1 226 366,76 грн. основного боргу, 110 165,74 грн. 3 % річних, 1 200 056 ,68 грн. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

13.12.2017 року на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 р. було видано відповідні накази.

21.02.2018 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року залишено без змін.

22.01.2018 року до канцелярії суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектрокомплект" про заміну сторони у наказах.

Заява обґрунтована тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» прийнято рішення про утворення ПАТ «Українська залізниця» 100% акцій якого закріплюється в державній власності на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття. До переліку зазначених підприємств увійшло і ДП «Укрзалізничпостач». Наведені обставини свідчать про можливість заміни ДП «Укрзалізничпостач», боржника, його правонаступником - ПАТ «Українська залізниця».

У відповідності до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи зі змісту ст. 104 ЦК України реорганізація юридичної особи, як, зокрема, злиття - є формою припинення товариства, яке має наслідком правонаступництво новоутвореною юридичною особою прав та обов'язків першого.

Законом України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» врегульований особливий порядок утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Так, згідно з преамбулою вказаного Закону цей Закон визначає правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, управління і розпорядження його майном та спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Пунктом 2 розділу III «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частиною 1 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, до якого входить Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" ().

Відповідно до п. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, остання є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно з п. 2 вказаного Статуту Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, про що свідчить відповідний запис у Реєстрі.

Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», а також факт реєстрації Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», зміст статей 1, 2 Статуту якого визначають положення щодо правонаступництва, а тому колегія суддів дійшла до висновку, що всі права та обов'язки Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» перейшли до його правонаступника - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

При цьому, суд зазначає, що ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм статей 104, 107 Цивільного кодексу України, що вбачається з пункту 2 розділу III «Перехідні та прикінцеві положення» цього Закону. Зазначена норма не ставить факт правонаступництва створеного Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за правами і обов'язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення зазначених підприємств, у тому числі і Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач».

Більш того, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які за змістом частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» презюмуються достовірними, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» визначене правонаступником, у тому числі і Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», що узгоджується й зі змістом пункту 2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

В той же час, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановою № 200, які пов'язують перехід прав і обов'язків до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 15.03.2017 р. у справі № 910/7780/16.

Відповідно до ч.2, 3 ст.107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з абз.1 ч.4 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передавальний акт повинен бути затверджений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, до повноважень якого належить прийняття рішення про припинення юридичної особи. Нотаріальне засвідчення справжності підписів голови та членів комісії з припинення юридичної особи на передавальному акті у такому разі не вимагається.

Вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва. Однак суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу тощо. Отже у вирішенні питань, пов'язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину.

Згідно зведеного передавального акту від 06.08.2015 р., затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015 р., голова та члени комісії з утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", а також голова комісії з реорганізації ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", керуючись ст. 107 Цивільного кодексу України, склали цей акт та підтвердили вартість і склад активів та зобов'язань. Майно, яке розташоване на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобов'язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 12.11.2014 № 604.

До переліку юридичних осіб, правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків яких після реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ "Українська залізниця", внесено ДП "Укрзалізничпостач", підпис голови комісії з реорганізації якого міститься в даному акті.

Таким чином, у зведеному передавальному акті визначено склад активів та зобов'язань, які переходять до ПАТ "Українська залізниця", зокрема, й від ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", майно якого також було одним із джерел формування статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Місцевий суд вірно зазначив, що ч.6 ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" (який в силу норм п.2 Перехідних та Прикінцевих положень цього нормативно-правового акту має спеціальний характер) не покладає факт правонаступництва створеного Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за правами і обов'язками підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення означених підприємств (у тому числі, Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач").

За вказаних обставин місцевий суд дійшов вірного висновку, що у разі злиття, без виключень, переходять усі права та обов'язки юридичної особи, що припиняються у такий спосіб, до її правонаступника, новоутвореного підприємства.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП "Укрзалізничпостач" перебуває в стані припинення, запис про припинення в реєстрі відсутній.

В згаданому реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ "Українська залізниця", серед яких зазначено ДП "Укрзалізничпостач".

Водночас, дані про юридичних осіб, настання правонаступництва яких пов'язано з певними обставинами (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника) наведено в інформації про здійснення зв'язку з юридичною особою ПАТ "Українська залізниця", однак, серед цих юридичних осіб ДП "Укрзалізничпостач" не зазначено.

Таким чином, ПАТ "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, зокрема, ДП "Укрзалізничпостач", як наслідок, до ПАТ "Українська залізниця" перейшли всі права та обов'язки ДП "Укрзалізничпостач" з договорами поставки, укладеними з третіми особами.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 06.03.2018 р. у справі № 910/24431/16.

З огляду на зазначене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для заміни боржника у наказах господарського суду міста Києва від 13.12.2017 року у даній справі з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" на його правонаступника Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" є законними та обґрунтованими.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 р. у справі № 910/5722/17.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року у справі № 910/5722/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 року у справі № 910/5722/17 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/5722/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.07.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко