ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р.          Cправа № 902/81/18

Суддя господарського суду Вінницької області Нешик О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння", м.Київ

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир", с.Слобода-Межирівська Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 1001363,22 грн заборгованості згідно договору купівлі-продаж

сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися

В С Т А Н О В И В :

У провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/81/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" 1001363,22 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору №2-1207/пр2037сх від 12.07.2017, з яких: 775498,60 грн - основний борг; 77566,24 грн - пеня; 116324,79 грн - штраф; 23638,57 грн - сума, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, та 8335,02 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 19.03.2018 постановлено відкрити провадження у справі №902/81/18; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначити на 24.04.2018.

Ухвалою від 24.04.2018 судом відкладено підготовче судове засідання у справі №902/81/18 на 31.05.2018.

Ухвалою суду від 31.05.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі №902/81/18, призначити справу №902/81/18 до розгляду по суті, повідомити учасникам справи, що розгляд справи по суті відбудеться 25.06.2018.

На визначену судом дату представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином ухвалою суду від31.05.2018, яка надіслана на їх адресу рекомендованою кореспонденцією та отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції вх.№5231 від 15.06.2018 та вх.№5351 від 19.06.2018.

25.06.2018 до суду за підписом представника товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" надійшла заява про розгляд справи без участі представника останнього.

З огляду на відсутність волевиявлення відповідача на подання до суду відзиву на позовну заяву, неодноразову неявку його у судове засідання справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.07.2017 між сторонами укладено договір №2-1207/пр2037х, за умовами якого позивач зобов'язався в строки, визначені договором, передати у власність відповідача (поставити) товар, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість.

Відповідно до п.1.2 договору найменування товару визначене в додатках до цього договору, які складають його невід'ємну частину.

Розгорнутий асортимент та кількість товару, що постачається, визначаються у додатках до цього договору. У випадку розбіжності даних у додатках до цього договору та у видаткових накладних щодо кількості товару перевагу має видаткова накладна (п.п. 2.1., 2.2. договору).

Згідно з п.п. 4.1., 4.2. договору термін поставки товару визначається у додатках до цього договору. Але термін може бути продовжений на строк отримання Узгодження умов та режиму перевезення небезпечного вантажу з ДАІ (згідно наказу МВС України від 26.07.2004 №822) із врахуванням змін та доповнень до цього акту. У цьому випадку покупець не має права нараховувати будь-які штрафні санкції продавцю. Допускається дострокова поставка товару. У разі дострокової поставки продавець зобов'язаний повідомити (в будь-якій формі) покупця про дату дострокової поставки товару.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що ціна за одиницю товару кожного найменування в національній валюті наводиться у додатках до цього договору. Загальна вартість товару з ПДВ визначається шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у додатках до цього договору.

Відповідно до п.6.1 договору загальна вартість товару повинна бути сплачена відповідачем у строк, встановлений в додатках до цього договору.

Згідно з п.6.2 договору оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що поставка здійснюється на умовах та в місці поставки, визначених в додатках до цього договору.

Відповідно до п.7.2 договору перехід права власності на товар відбувається в момент фактичної передачі товару та підписання видаткових накладних на товар.

Згідно з п.9.1 договору передача-приймання товару здійснюється в пункті поставки, вказаному в додатках до цього договору.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками сторін. Строк дії цього договору становить 12 місяців. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Додатками №1 від 12.07.2017, №2 від 03.08.2017, №3 від 12.09.2017 та №4 від 12.09.2017 до договору №2-1207/пр2037х від 12.07.2017 сторони визначили найменування, виробника, сорт, одиницю виміру, кількість, ціну, загальну вартість товару, а також строк поставки, умови поставки та строк оплати товару.

Так, вказаними додатками до договору передбачено зокрема, що згідно додатку №1 -100 % загальної вартості товару (762889,80 грн) сплачується відповідачем в строк до 30.10.2017; згідно додатку №2 - 100 % загальної вартості товару (212608,80 грн) сплачується відповідачем в строк до 17.08.2017; згідно додатку №3 на загальну вартість 1808693,04 грн - 20 % загальної вартості товару (361738,61 грн) сплачується відповідачем в строк до 25.12.2017 та 80 % загальної вартості товару (1446954,43 грн) сплачується відповідачем в строк до 01.10.2017; згідно додатку №4 на загальну вартість 805685,76 грн - 20 % загальної вартості товару (161137,15 грн) сплачується відповідачем в строк до 25.12.2017 та 80 % загальної вартості товару (644548,61 грн) сплачується відповідачем в строк до 01.10.2017.

На виконання умов договору № 2-1207/пр2037х від 12.07.2017 позивач по видатковим накладним №Н-ВХ-1707-012 від 17.07.2017 на суму 762889,80 грн, №Н-ВХ-0308-045 від 03.08.2017 на суму 212608,80 грн, №Н-ВХ-1209-081 від 12.09.2017 на суму 1808693,04 грн та №Н-ВХ-1209-082 від 12.09.2017 на суму 805685,76 грн поставив відповідачу товар на загальну суму 3589877,40 грн, а відповідач, на підставі довіреностей №МР-34 від 17.07.2017, №МР-40 від 03.08.2017, №МР-51 від 12.09.2017 та № МР-52 від 12.09.2017, вказаний товар отримав.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме на суму 200000,00 грн, що підтверджується банківською випискою (а.с.29), а також здійснив повернення товару згідно Додатків №3 та №4 від 12.09.2017 на суму 2614378,80 грн (а.с.30) у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 775498,60 грн, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Таким чином, загальна сума основного боргу відповідача у справі №902/81/18 перед позивачем на день подання позову до суду склала 775498,60 грн.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 даної норми передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Згідно з ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, а також те, що строк оплати за отриманий відповідачем товар настав, доказів його повної оплати останнім не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення повністю не погашений, його розмір у сумі 775498,60 грн підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором № 2-1207/пр2037х від 12.07.2017 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню у розмірі 775498,60 грн.

Крім того, позивач посилаючись на пункти 11.2 та 11.4 договору, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 17.08.2017 по 09.02.2018 складає 77566,24 грн, а також штраф у розмірі 116324,79 грн.

Відповідно до п.11.2 договору за порушення строків виконання зобов'язань за цим договором сторона, яка допустила прострочку, сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму простроченого зобов'язання за кожен день прострочки.

Пунктом 11.3 договору передбачено, що в разі ухилення від оплати вартості товару понад 15 календарних днів відповідач, крім пені, сплачує позивачу штраф в розмірі 15 % від загальної вартості товару.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вирішуючи даний спір суд також дійшов висновку, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Даний висновок відповідає правовій позиції, що викладена в абз.2 п.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013.

Так, як вже встановлено: борг, що стягується, виник внаслідок невиконання відповідачем обов'язку щодо оплати за отриманий товар згідно додатків №1 до договору №2-1207/ПР2037Х ВІД 12.07.2017 в строк до 30.10.2017 та додатку №2 - до 17.08.2017. Враховуючи правову позицію, викладену в абз.2 п.1.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, останнім днем виконання такого зобов'язання згідно першого додатку є 16.08.2017.

З урахуванням викладеного суд вважає, що період часу (з 17.08.2017 по 09.02.2018), протягом якого, на думку позивача мало місце невиконання зобов'язання, визначено вірно.

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов'язання.

Згідно з ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 17.08.2017 по 09.02.2018 складають 8335,02 грн, а інфляційні втрати з простроченої суми за період з вересня 2017 року по грудень 2017 року складають 23638,57 грн.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, здійснених позивачем, та встановлено, що вони є арифметично вірним, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2-1207/пр2037х від 12.07.2017 підлягають задоволенню у повному об'ємі.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судовий збір, відповідно приписів ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Слід також роз'яснити, що відповідно до положень частин 4 та 5 статті 240 ГПК України в зв'язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписав рішення у справі №902/81/18 без його проголошення. Датою ухвалення рішення у даній справі, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" (23122, Вінницька область, Жмеринський район, село Слобода-Межирівська, вулиця Центральна, будинок 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" (03150, м.Київ, вул.Предславинська, буд.34Б, ) 775498,60 грн основного боргу; 77566,24 грн пені; 116324,79 грн штрафу; 23638,57 грн інфляційних втрат; 8335,02 грн - 3% річних та 15020,45 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 05 липня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ТОВ "Торговий Дім "Насіння" (03150, м.Київ, вул.Предславинська, буд.34Б);

3 - відповідачу - сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Мир" (23122, Вінницька область, Жмеринський район, село Слобода-Межирівська, вул.Центральна, буд.1а) .