УХВАЛА

05 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 920/1293/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Лебединський агролісгосп"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018

(головуючий - Слободін М.М., судді: Сіверін В. І. , Терещенко О.І.)

та рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017

у справі № 920/1293/16

(головуючий суддя Левченко П.І., судді: Соп'яненко О.Ю., Резніченко Ю.О.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Лебединський агролісгосп"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Михайлівської сільської ради Лебединського району Сумської області,

2) Сумської обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1) Фізичної особи-підприємця Лобко Яни Андріївни

про стягнення 415 133,02 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.04.2018 відкрито касаційне провадження у справі № 920/1293/16 за касаційною скаргою Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Лебединський агролісгосп" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 та рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017, ухвалено здійснити розгляд касаційної скарги Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Лебединський агролісгосп" в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час розгляду справи судом касаційної інстанції встановлено, що скаржник оспорює судові рішення, прийняті за результатами розгляду позовної вимоги про відшкодування шкоди в сумі 415 133,02 грн, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності у зв'язку з виявленням незаконної рубки дерев, що зафіксовано в акті проведеної позапланової перевірки по дотриманню вимог природоохоронного законодавства у сфері використання лісових ресурсів Лебединським дочірнім агролісогосподарським підприємством "Лебединський агролісгосп".

У постановах від 15.02.2018 (у складі колегії суддів: Пєсков В.Г. (головуючий), Жуков С.В., Катеринчук Л.Й.) у справі №927/1096/16 та від 27.03.2018 (у складі колегії суддів: Пєсков В.Г. - головуючий, Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я.) у справі №909/1111/16, Верховним Судом зазначено позицію, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства несуть не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду. Обов'язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов'язків.

Водночас, колегією суддів встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 909/976/17 (Мамалуй О.О. - головуючий суддя, судді: Стратієнко Л.В., Ткач І.В.) справу № 909/976/17 за позовом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Національного природного парку "Гуцульщина" про стягнення 563 248,50 грн шкоди передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (рішення у якій прийняті за подібних правовідносин).

Як вбачається зі змісту ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 909/976/17, справа передана на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з ч. 2 ст. 302 ГПК України, оскільки суд вважав за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного Верховним Судом у справах № 909/1111/16, № 927/1096/16, які розглядалися колегіями суддів Касаційного господарського суду, що входять до складу іншої палати (судової палати для розгляду справ про банкрутство) та виходив з невстановлення судами попередніх інстанцій вини НПП "Гуцульщина", як обов'язкового елемента, що утворює склад цивільного правопорушення.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити провадження за касаційною скаргою, поданою у справі №920/1293/16, до розгляду об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №909/976/17.

На підставі викладеного та керуючись статтями 228, 234, 235, 302 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити розгляд касаційної скарги Лебединського дочірнього агролісогосподарського підприємства "Лебединський агролісгосп" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 та рішення Господарського суду Сумської області від 14.12.2017 у справі № 920/1293/16 до розгляду об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №909/976/17 за позовом за позовом Державної екологічної інспекції в Івано-Франківській області до Національного природного парку "Гуцульщина" про стягнення 563 248,50 грн шкоди.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко