ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/13/18

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання", Житомирська обл., м. Коростень

до Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа", Київська обл., м. Вишгород

третя особа 1 Державне підприємство "Прозоро"

третя особа 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Енергія"

про спростування недостовірної інформації та стягнення 313 850 грн. 00 коп. моральної шкоди

Представники сторін:

позивача - Іванкевич С.Л.

відповідача - Пироженко А.О.

третя особа 1 - не з'явився;

третя особа 2 - не з'явився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання та спростування недостовірної інформації та стягнення 313 850 грн. 00 коп. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно розмістив недостовірну інформацію про те, що позивач не є виробником опалювальної техніки, що є предметом публічної закупівлі, чим принизив ділову репутацію підприємства позивача, яке спеціалізується на виробництві котлів потужністю від 12 до 5000 кВт, транспортабельних котелень та іншого опалювального обладнання, та завдав позивачу моральну шкоду на загальну суму 313 850 грн. 00 коп.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представники третіх осіб в засідання суду не з'явились, про причини неявки не повідомили суд належним чином, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом, але письмових пояснень не надали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2017 року Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» на електронному сайті https://prozorro.gov.ua/ (далі - сайт), який є офіційним порталом оприлюднення інформації про публічні закупівлі в Україні, опублікувало оголошення про проведення відкритих торгів № UA-2017-11-10-003286-Ь, відповідно до якого Відповідач проводив закупівлі ДК 021:2015 « 44620000-2 - радіатори і котли для систем центрального опалення та їх деталі (водогрійні твердопаливні котли)».

ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» зареєструвався як учасник відкритих торгів, та надав документи відповідно до вимог тендерної документації.

Тендерну пропозицію Позивача було визнано як найбільш економічно вигідну, але Протоколом №52-17 засідання тендерного комітету ВРКП «Вишгородтепломережа» від 30.11.2017 р. відхилено через невідповідність кваліфікаційним критеріям.

01 грудня 2017 року ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» опублікував на сторінці вищенаведених торгів в системі електронних закупівель ProZorro вимогу, відповідно до якої, Позивач зобов'язував Замовника скасувати рішення щодо дискваліфікації учасника ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» та під час здійснення публічних закупівель діяти виключно в рамках закону.

04 грудня 2017 року Відповідач опублікував на сторінці вищенаведених торгів в системі електронних закупівель ProZorro відповідь на вищенаведену вимогу, якою відмовив в її задоволенні, в якій зазначив, що два конкуруючих учасника, жоден з яких не є виробником товару, що є предметом закупівлі, завіряють один на двох учасників переклад сертифікату виробника у одного нотаріуса, та завіряють один одному достовірність копії документа, що є складовою частиною тендерної пропозиції учасника. Є підстави вважати, що учасники процедури закупівлі ТОВ «Альянс Енергія» та ТОВ «Торговий дім Коростенський завод теплотехнічного обладнання» є пов'язаними особами. Більш детальну інформацію див. протокол ТК № 52-17 від 30 листопада 2017р».

Позивач не погоджується з даним змістом вищенаведеного листа, вважає його носієм недостовірної інформації, яка принижує ділову репутацію підприємства, зважаючи на те, що під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької діяльності, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

В пункті 15 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивач є виробником товару, що був предметом закупівлі. Більш того, Позивач спеціалізується на виготовлені котлів потужністю від 12 до 5000 кВт, -транспортабельних котелень та іншого опалювального обладнання, крім того продукція виготовлена позивачем проходить сертифікаційні випробування, після яких видається сертифікат відповідності.

Також позивач має Дозволи, відповідно до яких має право виконувати роботи підвищеної небезпеки та застосовувати устаткування підвищеної небезпеки(котли).

Щодо посилань відповідача на те, що ТОВ Альянс-енергія» та ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» є пов'язаними особами оскільки мають подібні товаросупровідні документи, то позивач зазначає, що відповідно до Договору поставки №7 від 06.01.2017 року, укладеного між ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» та ТОВ «Альянс-Енергія», Позивач здійснює постачання обладнання.

Відповідно до п. 4.4 Договору, разом з обладнанням Постачальник передає Покупцю товаросупроводжувальну документацію.

Одним із документів, які надавалися Третій особі 2 разом з купленим Товаром є саме сертифікат якості на метали. Видавником даного сертифікату є ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча».

Позивач стверджує, що даний факт спростовує та доводить недостовірність інформації Відповідача про пов'язаність між собою Позивача та Третьої особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГК України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Пунктом 8 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 № 01- 8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" зазначено, що за змістом приписів статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Відповідно до ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (абз. 4 ст. 1 Закону України "Про інформацію").

Згідно із ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до вимог чинного законодавства суб'єкт господарювання має право вимагати спростування поширених у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з ним чи його діяльністю, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації.

Щодо заперечень відповідача про те, що викладена останнім інформація є лише оціночним судження, та не впливає на ділову репутацію позивача, то суд, об'єктивно оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази сприймає їх критично та не приймає до уваги.

За таких обставин вимога позивача про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню судом.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 313 850 грн. 00 коп. моральної шкоди то суд зазначає таке:

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до п. 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" , способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Позивач вважає, що Відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в зв'язку з тим, що останній не тільки розповсюдив недостовірну інформацію необмеженому колу осіб, яка завдала шкоди діловій репутації ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання», а й поставив під сумнів репутацію Позивача перед іншими замовниками обладнання.

Крім того, дана інформація слугувала підставою для відхилення тендерної пропозиції Позивача у публічних торгах, що призвело до упущеної вигоди розміром 2 503 200,00 грн., але до заявленого позову не було надано належного обгрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (надалі - Постанова Пленуму ВСУ № 4), роз'яснено що, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Вимагаючи стягнення з відповідача моральної шкоди позивач не підтвердив доказами та не обґрунтував розрахунку розміру моральної шкоди.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги частково, у зв'язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати такою, що викладена неправдиво наступну інформацію: «Два конкуруючих учасника, жоден з яких не є виробником товару, що є предметом закупівлі, завіряють один на двох учасників переклад сертифікату виробника у одного нотаріуса, та завіряють один одному достовірність копії документа, що є складовою частиною тендерної пропозиції учасника. Є підстави вважати, що учасники процедури закупівлі ТОВ «Альянс - Енергія» та ТОВ «Торговий дім Коростенський завод теплотехнічного обладнання» є пов'язаними особами. Більш детальну інформацію див. протокол ТК№ 52-17 від 30 листопада 2017р».

3. Зобов'язати Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» спростувати викладену неправдиву інформацію про ТОВ «ТД Коростенський завод теплотехнічного обладнання» шляхом опублікування в системі електронних закупівель Prozorro листа про це не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням з даної справи законної сили.

4. В частині вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 313 850 грн. 00 коп. відмовити повністю.

5. Стягнути з Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 3-В, код 13713569) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Коростенський завод обладнання» (11500, Житомирська обл., м. Коростень, вул. Крупської, буд. 8/7, код 38290492) 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 26.06.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована