ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/484/18

За позовом: Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України (67707, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкіна, б. 11-А) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ-168, проспект Повітрофлоцький, б. 6, код ЄДРПОУ - 00034022)

До відповідачів: Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ-151, вул. Молодогвардійська, б. 28-А, код ЄДРПОУ - 33689922) в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" (65028, м. Одеса, вул. Армійська, 10-А, ); Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни (АДРЕСА_1, РНКПП - НОМЕР_1)

про визнання недійсним договору

Суддя Рога Н.В.

Секретар судового засідання Лазуренко Є.С.

Представники:

Від прокуратури: Бескровний М.О.- на підставі посвідчення № 044624; Галісевич О.О. - на підставі посвідчення №035497 від 07.09.2015р.;

Від позивача: Єрмаков А.В. - на підставі довіреності № 220/360/д від 20.11.2017 р.; Добров Ю.І. - на підставі довіреності №220/456/д від 20.12.2017 р.;

Від відповідача (Концерн "Військторгсервіс"): Назаровець В.В. - на підставі довіреності №13/18 від 02.01.2018 р.;

Від відповідача (ФОП Волох Г.Я.): не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Галісевич О.О. - на підставі посвідчення №035497 від 07.09.2015р.;

Від позивача: Добров Ю.І. - на підставі довіреності №220/456/д від 20.12.2017 р.;

Від відповідача (Концерн „Військторгсервіс"): Назаровець В.В. - на підставі довіреності №13/18 від 02.01.2018 р.;

Від відповідача (ФОП Волох Г.Я.): не з`явився.

Суть спору: Заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" та Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни про визнання недійсними договору надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р. та додаткової угоди до нього № ВКС-1848 від 01.01.2018 р., а також про зобов'язання Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни повернути за актом прийому-передачі державі в особі Міністерства оборони України приміщення АДРЕСА_2 першого поверху будівлі комбінату побутового обслуговування , загальною площею 11,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26 березня 2018 р. відкрито провадження у справі № 916/484/18.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15 травня 2018 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/484/18 на тридцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11 червня 2018 р. клопотання Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" про закриття провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі № 916/484/18 за позовом заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" та Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни про визнання недійсними договору надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р. та додаткової угоди до нього № ВКС-1848 від 01.01.2018 р., а також про зобов'язання Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни повернути за актом прийому-передачі державі в особі Міністерства оборони України приміщення АДРЕСА_2 першого поверху будівлі комбінату побутового обслуговування , загальною площею 11,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , закрито в частині щодо зобов'язання Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни повернути за актом прийому-передачі державі в особі Міністерства оборони України приміщення АДРЕСА_2 першого поверху будівлі комбінату побутового обслуговування, загальною площею 11,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Представники прокуратури та позивача позовні вимоги підтримують, наполягають на задоволенні позову.

Відповідач - Концерн «Військторгсервіс» проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач - ФОП Волох Галина Яківна, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою, але судову кореспонденцію повернуто поштою з позначкою „за закінченням строку зберігання". Представник відповідача в судові засідання не з'являвся. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідачем подано не було.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України (далі- Заступник військового прокурора) у позовній заяві зазначив, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

При цьому, відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), „інтереси держави" є оціночним поняттям, з урахуванням чого прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту .

Поряд із цим, заступник військового прокурора зазначив, що відповідно до ст. 3 Закону України "Про Збройні Сили України" та п. п. 1,4 "Положення про Міністерство оборони України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, яке, зокрема, веде облік об'єктів державної власності, що належать до сфери управління Міністерства оборони, здійснює в установленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони. Таким чином, як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у правовідносинах щодо державного майна , що належать до сфери управління Міністерства оборони.

Заступник військового прокурора зазначає, що Концерн «Військторгсервіс» та його філія «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» належать до сфери управління Міністерства оборони України, яке є засновником Концерну.

В порушення вимог Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України №744 від 30.12.2016р., Міністерство оборони України заходи представницького характеру з питань захисту інтересів держави щодо нерухомого майна військового містечка № 47, а саме: приміщення Комбінату побутового обслуговування № 88 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової Слави (стара назва Енгельса) 16-А , не вживало.

Заступник військового прокурора зазначає, що відповідно до інформації Білгород-Дністровської КЕЧ району від 05.03.2018р. на картковому обліку Білгород-Дністровської КЕЧ району перебуває будівля Комбінату побутового обслуговування № 88 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової Слави (стара назва Енгельса), 16-А, яка перебуває на балансі Концерну «Військторгсервіс». Крім того, відповідно до повідомлення Фонду державного майна України №10-15-20945 від 07.11.2017р. будівля КПО (комбінату побутового обслуговування) № 88 , розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород- Дністровський, вул.Енгельса (нова назва - Військової слави), 16-А є об'єктом державної власності Міністерства оборони України та перебуває на балансі Концерну «Військторгсервіс».

01 червня 2015р. між Концерном «Військторгсервіс» в особі начальника філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» (Сторона-1) та фізичною особою-підприємцем Волох Галиною Яківною ( Сторона - 2) укладено Договір № ВКС-537 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах.

Цей Договір набуває чинності з 01 червня 2015р. та діє до 31.12.2015р., але в будь-якому разі до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну даного Договору, направленої за 1 місяць до закінчення терміну його дії, даний Договір вважається пролонгований на наступний рік (п.п.6.1,6.2 Договору). Як зазначив заступник військового прокурора, відповідно до повідомлення Філії «ОУВТ» Концерну «Військторгсервіс» № 88 від 24.01.2018 р. термін дії договору №ВКС-537 пролонговано до 31.12.2018року.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 Договору, відповідно до умов цього Договору Концерн «Військторгсервіс» в особі філії доручає, а ФОП Волох Г.Я. бере на себе зобов'язання від свого імені, але в інтересах та за рахунок Концерну «Військторгсервіс» надавати комплекс послуг у сфері побутового обслуговування військовослужбовців Збройних Сил України та іншим фізичних та/або юридичних осіб, які можуть бути потенційними споживачами таких послуг. Під послугами у сфері побутового обслуговування , які є предметом даного Договору , розуміються наступні послуги: -01.180.50 косметичні, манікюрні та педикюрні послуги. Косметичні, манікюрні та педикюрні послуги надаються ФОП Волох Г.Я. за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення першого поверху АДРЕСА_2 ( п. 2.3 Договору).

Як зазначив заступник військового прокурора, відповідно до технічного паспорту на громадський будинок літ. «А» Будівлі комбінату побутового обслуговування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (Інвентарна справа № 5363) , загальна площа приміщення першого поверху АДРЕСА_2 - кабінет, становить 11,3 м2.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що комплекс послуг у сфері побутового обслуговування, що є предметом даного Договору, надається ФОП Волох Г.Я. власними силами (використовуючи кваліфікаційні можливості та працю власних фахівців), сумлінно і дбайливо.

Відповідно до п.3.1.1 Договору Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» зобов'язаний забезпечити ФОП Волох Г.Я. необхідним обладнанням та місцем для виконання останнім своїх обов'язків за Договором, а саме: надання косметичних, манікюрних та педикюрних послуг.

Відповідно до п.4.1 договору вартість наданих Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» посередницьких послуг на комісійних засадах є договірною та визначається сторонами та складає 500 грн. за місяць, з урахуванням ПДВ. Додатковою угодою №ВКС-1848 від 01.01.2018р. вартість наданих Концерном послуг збільшено до 700 грн. на місяць ( з ПДВ).

При цьому, як зазначає заступник військового прокурора , будь-яких додаткових угод (актів прийомку передачі, тощо) щодо передачі Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ФОП Волох Г.Я. будь-якого обладнання для виконання останнім умов договору № ВКС-537 між сторонами не укладалось.

Але, виходячи з умов Договору, заступник військового прокурора вважає, що фактично ФОП Волох Г.Я. здійснюється підприємницька діяльність з використанням нерухомого майна Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», а сам: приміщення АДРЕСА_2 першого поверху будівлі , розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

За таких обставин, заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України вважає, що вищевказаний Договір про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015р. є удаваним

правочином, який укладений між Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» та

ФОП Волох Г.Я. для приховання іншого правочину, який вони вчинили, а саме договору оренди нерухомого державного майна.

В обґрунтування позову заступник військового прокурора зазначає, що згідно з ч. ч.1,3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу положень ч. 1 ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Заступник військового прокурора вважає, що удаваність Договору про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015р., в першу чергу, підтверджується самими умовами вказаного Договору та порядком його виконання сторонами.

Так, відповідно до вимог ст. 1011 Цивільного кодексу України та п. 2.1 Договору, ФОП Волох Г.Я. (тобто Комісіонер) бере на себе зобов'язання від свого імені, але в інтересах та за рахунок Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» (тобто Комітента) надавати комплекс послуг у сфері побутового обслуговування (косметичні, манікюрні та педикюрні послуги) військовослужбовців Збройних Сил України та іншим фізичних та/або юридичних осіб, які можуть бути потенційними споживачами таких послуг. Стаття 1011 Цивільного кодексу України визначає, що Комісіонер вчиняє правочини за плату.

Згідно ст.1013 Цивільного кодексу України комітент (тобто Концерн «Військторгсервіс») повинен виплатити комісіонерові (тобто ФОП Волох Г.Я.) плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Водночас, Договором № ВКС-537 взагалі не передбачено сплату Концерном «Військторгсервіс» (Комітентом) комісійних послуг ФОП Волох Г.Я. (Комісіонеру).

При цьому, п. п. 4.1 - 4.3 Договору навпаки визначає порядок та розмір щомісячної сплати коштів Концерну «Військторгсервіс» від ФОП Волох Г.Я., що фактично є платою за користування ФОП Волох Г.Я. наданим їй нерухомим майном, а саме: приміщенням АДРЕСА_2 , площею 11,3 кв.м, що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_2.

Заступник військового прокурора вважає, що у п. 4.1 Договору, з метою приховання вдаваного правочину та отримання коштів Концерном «Військторгсервіс» за оренд(користування) нерухомим майном, сторони за Договором змінили виконавця за Договором, зазначаючи про нібито надання посередницьких послуг безпосередньо самим Концерном «Військторгсервіс», що повністю суперечить положенням п. 2.1 вказаного Договору.

Зазначене також підтверджується встановленим між сторонами порядком ціноутворення вартості послуг (лист філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» №1562/3 від 14.12.2017р.), актами надання послуг (посередницьких послуг) та рахунками, які складаються сторонами щомісячно відповідно до п. 4.4 Договору, оскільки у вказаних актах та рахунках також , в супереч п. 2.1 Договору , Концерн «Військторгсервіс» зазначається виконавцем посередницьких послуг, а ФОП Волох Г.Я. - замовником.

Крім того, заступник військового прокурора зазначив, що факт використання ФОП Волох Г.Я. нерухомого майна Концерну «Військторгсервіс», а саме: приміщення АДРЕСА_2 першого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_2 для здійснення власної підприємницької діяльності з надання послуг додатково підтверджується: протоколом огляду від 04.09.2017 року у кримінальному провадженні №0000019; протоколом допиту свідка Волох Г.Я. від 14.04.2018 року, відповідно до якого остання зазначає, що з 2010 року орендує приміщення у Концерну «Військторгсервіс» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Військової слави (Енгельса) , 16-А для здійснення підприємницької діяльності на підставі різних угод, а з 2015 року на підставі договору № ВКС-537 від 01.06.2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.09.2017 року, відповідно до якого остання зазначає, що Волох Г.Я. з 2015 року на підставі договору № ВКС-537 від 01.06.2015 року, укладеного з Концерном «Військторгсервіс» здійснює підприємницьку діяльність в приміщенні будівлі Концерну «Військторгсервіс» за адресою: АДРЕСА_2.

Заступник військового прокурора також звернув увагу суду на те, що у період з 30.06.2017 р. по 11.09.2017 р. Південним офісом Держаудитслужби в Одеській області здійснювалася перевірка господарської діяльності Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» за період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року, під час якої перевірялась законність укладання договорів та їх виконання, у тому числі договорів про надання посередницьких послуг на комісійних засадах. За результатами проведення перевірки складено Довідку від 15.09.2017 р., про результати участі у державному фінансовому аудиті діяльності Концерну «Військторгсервіс» в частині діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2017 р., у висновках якої визначено, що «невжиття керівництвом Концерну та його філіями управлінських заходів щодо забезпечення ефективного використання державного майна за договорами послуг з надання приміщень для складського зберігання та інших видів послуг використання приміщень має ознаки ухилення від вимог законодавства щодо укладання договорів оренди та негативно впливає на забезпечення повноти отримання доходів» ( п.3.2 Висновків).

У зв'язку з викладеним, враховуючи удаваність Договору про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015, укладеного між ФОП Волох Г.Я. та Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», а також, зважаючи на положення ч. 2 ст. 235 Цивільного кодексу України, заступник військового прокурора просить суд визнати недійсним Договір надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015р. та додаткову угоду до нього № ВКС-1848 від 01.01.2018 р., які укладені між Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем Волох Галиною Яківною.

Позивач - Міністерство оборони України позовні вимоги заступника військового прокурора підтримує в повному обсязі та заперечує стосовно доводів відповідача - Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», посилаючись на те, що Концерном «Військторгсервіс» та ФОП Волох Г.Я. були порушені загальні вимоги, додержання яких є обов'язковою умовою чинності правочину, закріпленою ст.203 Цивільного кодексу України, а саме, в порушення вимог ч.1 с.203 Цивільного кодексу України укладений договір суперечить актам цивільного законодавства України, зокрема, ст.ст.5,9,11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст.287 Господарського кодексу України.

Відповідач - Концерн «Військторгсервіс» проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними, не обґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на законі, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, не можуть бути задоволені судом, з огляду на наступне.

Відповідно до Статуту Концерну «Військторгсервіс», затвердженого наказом Міністра оборони України від 29.12.2012 р. №911, а також Положення про філію «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» , затвердженого наказом Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» від 28.01.2015 р. №11, філія створена з метою надання послуг, отримання прибутку від господарської діяльності та здійснює усі види господарської діяльності, передбачені Положенням, а також інші види, які не заборонені законодавством.

З метою ефективної організації господарської діяльності, належного збереження майна (недопущення руйнувань), утримання об'єктів (приміщень), відповідно до покладених на Концерн «Військторгсервіс» та філію «Одеське управління військової торгівлі» повноважень, а також з метою виконання передбачених завдань, у господарській діяльності застосовуються виключно передбаченні чинним законодавством договори, у тому числі договори про надання посередницьких послуг на комісійних засадах.

Відповідач - Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» зазначив, що укладення зазначеного виду договорів передбачено окремими положеннями Цивільного кодексу України та іншими нормами законодавства, тим самим жодним чином не суперечить Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також не порушує майнові права Держави в особі Міністерства оборони України, так як даний договір не є договором оренди і укладений на зовсім інших умовах.

На виконання умов Договору №ВКС-537 від 01.06.2015 р. та з метою належного надання ФОП Волох Г.Я. посередницьких послуг на комісійних засадах від імені та в інтересах Концерну «Військторгсервіс», ФОП Волох Г.Я. надано приміщення першого поверху №38, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з метою надання визначених умовами Договору комплексу послуг у сфері побутового обслуговування.

Відповідач не погоджується з викладеною заступником військового прокурора у позовній заяві позицією про те, що укладений з ФОП Волох Г.Я. Договір про надання посередницьких послуг на комісійних засадах є удаваним правочином, який, нібито, укладався з метою приховання іншого правочину, а саме договору оренди нерухомого державного майна, в підтвердження чого було зазначено, що в порушення ст. 1013 Цивільного кодексу України комітент не виплачує комісіонерові відповідну плату, яка навіть не визначена умовами договору. Однак, ч. 3 ст. 1013 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги.

Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» також зауважив, що у випадках, коли передбачається передача у тимчасове користування нерухомого майна, яке перебуває на балансі філії, та дані правовідносини регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна», таке майно передається в орендне користування тільки на підставі договору оренди державного майна укладеного за участю Регіональних відділень Фонду державного майна України, які є Орендодавцями, а Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» виступає третьою стороною договору, як Балансоутримувач цього майна.

Крім того, Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» зазначив, що у період з 30.06.2017 р. по 11.09.2017 р. Південним офісом Держаудитслужби в Одеській області здійснювалася перевірка господарської діяльності Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» за період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року, під час якої перевірялась законність укладання договорів та їх виконання, у тому числі Договору про надання посередницьких послуг на комісійних засадах. За результатами проведення перевірки складено Довідку від 15.09.2017 р., про результати участі у державному фінансовому аудиті діяльності Концерну «Військторгсервіс» в частині діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2017 р., у якій не визначено жодної рекомендації по розірванню вказаних договорів, у тому числі, щодо Договору №ВКС-537 від 01.06.2015 р., укладеного з ФОП Волох Г.Я., не вказано також і те, що даний Договір є незаконним чи його умови не відповідають чинному законодавству.

Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» також повідомив, що 21.04.2018р. укладено додаткову угоду №ВКС-2031 до Договору №ВКС-537 від 01.06.2015 р., якою сторони домовилися розірвати з 21.04.2018р. зазначений Договір, при цьому ФОП Волох Г.Я. гасить борги за даним Договором , якщо вони мають м місце, в триденний термін після підписання даної угоди.

Відповідач - ФОП Волох Г.Я. своїм правом на судовий захист не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Відповідно до ч.5 ст.22 Господарського кодексу України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора економіки і здійснюють свою діяльність, зокрема, на основі права господарського відання. Згідно з вимогами ст.74 цього ж Кодексу майно державного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання. Частиною 1 ст.136 Господарського кодексу України визначено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується та розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до п.1.1. Статуту Концерну «Військторгсервіс», затвердженого Міністром оборони України 29.12.2012р., Концерн є державним господарським об'єднанням, заснованим на державній власності та утвореним відповідно до актів законодавства України. Функції з управління Концерном та контроль за його діяльністю здійснює Міністерство оборони України. Згідно п.2.2., п.6.1 Статуту Концерн має відокремлене майно,яке є державною власністю та закріплене за ним на праві господарського відання . При цьому, відповідно до п.2.11 Статуту Концерн має право здійснювати право господарського відання майном Концерну з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках , передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.11 Статуту Концерн відповідно до законодавства має право утворювати на території України та за її межами філії, представництва, інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами та діють на підставі положень , затвердженим Концерном. Утворені філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються майном Концерну у встановленому порядку на праві оперативного управління.

За матеріалами справи, згідно передавального акту, затвердженого заступником Міністра оборони України у 2009р. Концерну було передано будівлю КПО №88 загальною площею 1259,6 кв.м, розташовану за адресою6 м.Білгород-Дністровський, АДРЕСА_2.

Згідно Положення про філію «Одеське управління військової торгівлі», затвердженого генеральним директором Концерну «Військторгсервіс» 28.01.2015р., філіє є відокремленим структурним підрозділом Концерну, здійснює свою діяльність від імені засновника - Концерну «Військторгсервіс» і в межах повноважень, установлених Положенням та на підставі довіреності , виданої Засновником. При цьому, відповідно до п.2.1 Положення, метою створення філії є надання послуг військовослужбовцям та населенню, отримання прибутку від господарської діяльності, задоволення матеріальних та соціально-побутових потреб її працівників та Засновника. Відповідно до розділу 3 положення філія використовує надане Засновником майно для здійснення господарської діяльності . Обсяг майнових правомочностей філії визначається Засновником. Майно філії є державною власністю та складовою частиною майна Засновника, філія користується та розпоряджається майном в межах повноважень, наданих цим Положенням та окремими дорученнями Засновника. Відчуження та передача в оренду майна закріпленого за філією , а також придбання та одержання в оренду основних засобів, здійснюється згідно вимог чинного законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що 01 червня 2015р. між Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» (Сторона-1) та фізичною особою-підприємцем Волох Галиною Яківною ( Сторона - 2) укладено Договір № ВКС-537 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах, згідно якого Концерн «Військторгсервіс» в особі філії доручає, а ФОП Волох Г.Я. бере на себе зобов'язання від свого імені, але в інтересах та за рахунок Концерну «Військторгсервіс» надавати комплекс послуг у сфері побутового обслуговування військовослужбовців Збройних Сил України та інших фізичних та/або юридичних осіб, які можуть бути потенційними споживачами таких послуг. Під послугами у сфері побутового обслуговування , які є предметом даного Договору , розуміються наступні послуги: -01.180.50 косметичні, манікюрні та педикюрні послуги. Косметичні, манікюрні та педикюрні послуги надаються ФОП Волох Г.Я. за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення першого поверху АДРЕСА_2 ( п. 2.3 Договору).

Відповідно до технічного паспорту на громадський будинок літ. «А» Будівлі комбінату побутового обслуговування №88 , що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський , АДРЕСА_2 , загальна площа приміщення першого поверху АДРЕСА_2 - кабінет, становить 11,3 м2.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що комплекс послуг у сфері побутового обслуговування, що є предметом даного Договору, надається ФОП Волох Г.Я. власними силами (використовуючи кваліфікаційні можливості та працю власних фахівців), сумлінно і дбайливо.

Відповідно до п.3.1.1 Договору Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» зобов'язаний, зокрема, забезпечити ФОП Волох Г.Я. необхідним обладнанням та місцем для виконання останнім своїх обов'язків за Договором, а саме: надання комплексу послуг у сфері побутового обслуговування (косметичних, манікюрних та педикюрних послуг); якісно, своєчасно та у повному обсязі виконувати свої обов'язки за цим Договором; складати , підписувати і передавати ФОП Волох Г.Я. акти здачі-приймання посередницьких послуг на комісійних засадах.

Отже, фактично єдиним обов'язком Концерн «Військторгсервіс» відповідно до умов Договору є забезпечити ФОП Волох Г.Я. необхідним обладнанням та місцем для виконання останнім своїх обов'язків за Договором , а саме: приміщенням першого поверху АДРЕСА_2 - кабінет, площа якого становить 11,3 кв.м, та яке знаходиться у будівлі комбінату побутового обслуговування №88, за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, ФОП Волох Г.Я. зобов'язалася, зокрема, дбайливо та за призначенням використовувати обладнання, що належить Концерну, та використовується нею на умовах цього Договору; оплачувати надані Концерном посередницькі послуги на умовах на в порядку визначеному Договором.

Відповідно до п.4.1 договору вартість наданих Концерном «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» посередницьких послуг на комісійних засадах є договірною, визначається сторонами та складає 700 грн. за місяць (з урахуванням ПДВ) згідно з додатковою угодою №ВКС-1848 від 01.01.2018р.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 Цивільного кодексу України). Зміст договору становлять умови (пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Стаття 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідач у справі наполягає на тому, що Договір № ВКС-537 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.06.2015р. за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору комісії .

Слід зауважити, що відповідно до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно ч.3 ст. 1012 цього Кодексу істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов'язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну. При цьому, у ст. 1013 Цивільного кодексу України законодавець встановив, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги. У разі розірвання або односторонньої відмови від договору комісії комісіонер має право на плату за фактично вчинені дії.

Але, як вбачається з аналізу тексту Договір № ВКС-537 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.06.2015р., він не містить ознак договору комісії, адже наданні однією із сторін у користування іншій нежитлового приміщення для використання у господарській діяльності з метою надання послуг іншим особам, не може бути розцінено як надання посередницьких послуг на комісійних засадах, а є нічим іншим як надання об'єкту у найм (оренду).

Суд вважає за необхідне звернути увагу також на надані до матеріалів справи копії платіжних документів, згідно яких ФОП Волох Г.Я. у призначенні платежу на користь Концерну «Військторгсервіс» зазначала «оренда».

Як вже зазначалося вище, і проти чого сторони у справі не заперечують, приміщення першого поверху АДРЕСА_2 - кабінет, площею 11,3 кв.м, що знаходиться у будівлі комбінату побутового обслуговування №88, за адресою: АДРЕСА_2, та яке було надано ФОП Волох Г.Я. з метою надання у ньому послуг: -01.180.50 косметичні, манікюрні та педикюрні послуги, є державною власністю. Отже, правовідносини щодо надання цього приміщення у користування (оренду, найм) мають бути у першу чергу врегульовані Законом України «Про оренду державного та комунального майна», чого сторонами при укладанні Договору № ВКС-537 про надання посередницьких послуг на комісійних засадах від 01.06.2015р. дотримано не було.

Зокрема, сторонами не дотримано встановленого Законом порядку укладання договору, не визначено у договорі істотні умови, передбачені ст.10 Закону, в порушення ст.11 Закону не проведено оцінку об'єкта оренди , яка передує укладенню договору тощо.

Згідно ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст.215 цього ж Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

З урахуванням зазначеного, на думку суд , наявні підстави вважати, що договір про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р. та додаткова угода № ВКС-1848 від 01.01.2018 р. до цього договору, які укладені між Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" та ФОП Волох Галиною Яківною є недійсними, адже укладені з метою приховання іншого правочину - договору оренди державного нерухомого майна.

Слід також зауважити, що недотримання відповідачами вказаних норм законодавства, зокрема, щодо укладення договору оренди об'єкту державної власності в порядку передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна», має наслідком спричинення державі збитків у вигляді неотримання орендної плати у встановленому Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна розмірі. Про це також зазначено у Довідці №08-12/6-у від 15.09.2017р. про результати участі у державному фінансовому аудиті діяльності Концерну «Військторгсервіс» в частині діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2015 р. по 30.06.2017 р., складеній Південним офісом ДЕРЖАУДИТСЛУЖБИ в Одеській області, у висновках якої визначено, що «невжиття керівництвом Концерну та його філіями управлінських заходів щодо забезпечення ефективного використання державного майна за договорами послуг з надання приміщень для складського зберігання та інших видів послуг використання приміщень має ознаки ухилення від вимог законодавства щодо укладання договорів оренди та негативно впливає на забезпечення повноти отримання доходів» (п.3.2 Висновків).

Згідно ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з &lb;…&?і; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &l ;…&gp;". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Ці повноваження прокурора закріплені також у Господарському процесуальному кодексу України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до яких підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України повідомлено суб'єкта владних повноважень - Міністерство оборони України - про необхідність представництва військовою прокуратурою інтересів держави в особі Міністерства оборони України, Білгород-Дністровську КЕЧ у формі звернення до суду з цим позовом та участі в його розгляді.

Отже, суд визнає правомірною необхідність представництва заступником військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в господарському суді інтересів держави в особі Міністерства оборони України у формі звернення до суду з даним позовом та участі в його розгляді.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові втрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" та Фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни про визнання недійсними договору про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р. та додаткової угоди до нього № ВКС-1848 від 01.01.2018 р. - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р. та додаткову угоду № ВКС-1848 від 01.01.2018 р. до договору про надання посередницьких послуг на комісійних засадах № ВКС-537 від 01.06.2015 р., які укладені між Концерном "Військторгсервіс" (03151, м. Київ-151, вул. Молодогвардійська, б. 28-А, код ЄДРПОУ - 33689922) в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" (65028, м. Одеса, вул. Армійська, 10-А, ) Концерну "Військторгсервіс" та фізичною особою-підприємцем Волох Галиною Яківною (АДРЕСА_1, РНКПП - НОМЕР_1).

3. Стягнути з Концерну "Військторгсервіс" (03151, м. Київ-151, вул. Молодогвардійська, б. 28-А, код ЄДРПОУ - 33689922) в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" (65028, м. Одеса, вул. Армійська, 10-А, ) Концерну "Військторгсервіс" на користь Військової прокуратури Південного регіону України (65012, м.Одеса, вул.Пироговська, 11, ід.код 38296363, МФО 820172, ДКСУ, м.Київ, р/р 2762) витрати по сплаті судового збору у розмірі 881 грн.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Волох Галини Яківни (АДРЕСА_1, РНКПП - НОМЕР_1) на користь Військової прокуратури Південного регіону України (65012, м.Одеса, вул.Пироговська, 11, ід.код 38296363, МФО 820172, ДКСУ, м.Київ, р/р 2762) витрати по сплаті судового збору у розмірі 881 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 11 липня 2018 р.

Суддя Н.В. Рога