РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018Справа № 910/2316/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр фармація";

до Антимонопольного комітету України;

про скасування рішення Антимонопольного комітету України.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: Стариченко М. М., представник, довіреність № 16/02 від 16.02.2018 р.;

Від відповідача: Данилов К. О., представник, довіреність № 300-02/86 від 30.05.2018 р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес центр фармація" з позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати скасувати рішення Антимонопольного комітету України № 27-р від 01.02.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі № 910/2316/18 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 29.03.2018 року.

У підготовчих засіданнях 29.03.2018 року та 08.05.2018 року оголошувалась перерва у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/2316/18 до судового розгляду по суті на 14.06.2018.

У судовому засіданні 14.06.2018 оголошено перерву у справі до 21.06.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні 21.06.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Рішення Антимонопольного комітету України № 27-р від 01.02.2018 (надалі - Рішення 27-р) встановлено, що ТОВ «Бізнес Центр Фармація» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 07.02.2017 № 143-29/04-1234 у встановлений ним строк. За вказане порушення на ТОВ «Бізнес Бізнес Центр Фармація» накледено штраф у розмірі 108 000,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками АМКУ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, звернувся до Господарського суду м. Києва на підставі статі 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» з позовом про визнання недійним Рішення № 27-р з підстав порушення та неправильного застосування відповідачем норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення № 27-р від 01.02.2018 р. в межах зазначеного строку (27.02.2018).

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на таке.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету є органом Комітету.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

В ході розгляду справи № 143-26.13/224-14/142-26.13/65-13/291-12 за ознаками вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції суб'єктами господарювання, що здійснюють діяльність на ринку лікарських засобів. Комітетом було надіслано вимогу державного уповноваженого від 07.02.2017 № 143- 29/04-1234 (далі - Вимога) до ТОВ «Бізнес Центр Фармація», в якій відповідно до статей 3, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» запропоновано до 03.03.2017 надати Комітету інформацію на зазначену Вимогу.

У Вимозі зазначалося, що відповідно до пунктів 13, 14 та 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України визнаються порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 зазначеного Закону.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 854 Вимогу було вручено представнику ТОВ «Бізнес Центр Фармація» 14.02.2017.

Листом від 03.03.2017 № 97 Позивач частково надав інформацію на Вимогу, а також просив продовжити термін для надання інформації у повному обсязі.

Листами від 23.03.2017 № 123, від 10.04.2017 № 154, від 28.04.2017 № 175 та від 02.06.2017 № 212 Позивач надав Комітету інформацію на інші пункти Вимоги (пункти 2 та 3).

З матеріалів справи вбачається, що інформація в табличній формі на оптичному носії інформації компакт- диску CD-R № 4036 137 L Е 5465 на пункт 1 Вимоги Товариством була надана в неповному обсязі, оскільки у стовпчику 8 таблиці «Сума знижки, бонусів тощо, наданих постачальником Товариству» ТОВ «Бізнес Центр Фармація» надало інформацію помісячно, але не з розбивкою щодо кожного лікарського засобу, як це вимагалося відповідно до табличної форми, наведеної в додатку 1 до Вимоги.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що інформація в пункті 1 Вимоги (відповідно до табличної форми наведеної в додатку 1 Вимоги у стовпчику 8 таблиці) та пункті 4 Вимоги, є ідентичною за своїм змістом. Тобто, відрізняється лише формою надання, а саме копії відповідного акту на паперовому носії або зазначення інформації у табличній формі в електронному вигляді.

Як вбачається з копій договорів від 01.11.2011 № PS-03-2011 та від 01.10.2015 № SPA-02-2015, укладених між ТОВ «Рош Україна» та ТОВ «Бізнес Центр Фармація», зокрема, в додатках № 7, вказано, що:

бонус у розмірі 5 відсотків Товариству надається від вартості продукції, вказаної у відповідному замовленні за умови належної попередньої оплати;

бонус у розмірі 95 відсотків за умови дії Програми підтримки пацієнтів (PSP) Товариству надається за реалізацію визначених ТОВ «Рош Україна» лікарських засобів своїм клієнтам за відповідною схемою після надання підтверджуючої документації;

- бонус за реалізацію продукції через продажі за кошти державного бюджету Товариству може надаватися за реалізацію визначених ТОВ «Рош Україна» лікарських засобів через продажі за кошти державного бюджету на підставі підтверджуючої документації.

Як видно з додатків договорів, бонус у розмірі 5 % надавався на всі лікарські засоби, які ТОВ «Бізнес Центр Фармація» придбавало у відповідному замовленні. Бонуси у розмірі 15 % та 95 % надавалися за реалізацію Товариством лише визначених ТОВ «Рош Україна» лікарських засобів відповідним клієнтам і лише після надання ТОВ «Бізнес Центр Фармація» підтверджуючої документації про реалізацію відповідних лікарських засобів. Нарахування різних розмірів бонусів (5 %, 15 %, 95 %) відображалося в окремих актах про розмір та виплату бонусів.

Таким чином суд приходить до висновку, що ТОВ «Бізнес Центр Фармація» володіло інформацію щодо бази нарахувань відповідних бонусів, а саме вартості конкретних лікарських засобів, та в якому розмірі воно отримувало такі бонуси і могло надати інформацію про отримані бонуси по кожному лікарському засобу.

Твердження позивача про те, що відповідачем не було передбачено надання інформації, саме щодо безповоротної фінансової допомоги, а зазначено «...тощо», відхиляються судом, оскільки у пункті 1 Вимоги, а саме стовпчику 8 Комітетом було зазначено наступне: «Сума знижки, бонусів тощо, наданих постачальником Товариству». Позивач надав інформацію щодо бонусів, однак помісячно, але не з розбивкою щодо кожного лікарського засобу, як це вимагалося відповідно до табличної форми, наведеної в додатку 1 до Вимоги.

Отже твердження Позивача стосовно того, що інформація, яка була надана позивачем на Вимогу є повною, не підтверджується, оскільки інформація, яка запитувалась у пункті 1 Вимоги могла і мала бути надана, але надана не була.

Отже, подання ТОВ «Бізнес Центр Фармація» інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Комітету від 07.02.2017 № 143-29/04-1234 у неповному обсязі є порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15, недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 01.02.2018 № 27-р Антимонопольним комітетом України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з'ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

З огляду на наведене позовні вимоги відхиляються повністю, а судові витрати у справі покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 27.06.2018 р.