КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р. Справа№ 910/5765/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Ситцевой В.В. адвокат, представник згідно ордеру серії КС №228334 від 29.05.18

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_3, посвідчення помічника адвоката від 22.03.17

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року

у справі № 910/5765/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

2. Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

про визнання недійсними нікчемних правочинів, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсними нікчемних правочинів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 позовну заяву і додані до неї документи повернуто з посиланням на ст. 174 ГПК України (а.с.2-4).

25 травня 2018 року ПАТ "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2018 року, апеляційна скарга ПАТ "Науково-виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" у справі № 910/5765/18 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07 червня 2018 року у справі № 910/5765/18 поновлено ПАТ "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/5765/18, вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків.

15 червня 2018 року від ПАТ "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" надійшла заява про усунення недоліків.

18 червня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/3651/18 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.) відкрито апеляційне провадження у справі № 910/5765/18, розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 призначено на 10 липня 2018 року.

05 липня 2018 року від АТ "Райффайзен Банк Аваль" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому також повідомлено про зміну типу та найменування відповідача-2 без проведення процедури реорганізації.

Враховуючи те, що передбачена ст. 58 ГПК України процедура процесуального правонаступництва відбувається у разі в т.ч. припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, поділу, приєднання, перетворення), а зміна типу акціонерного товариства в силу положень абз. 3 ст. 6 Закону України "Про акціонерні товариства" не є перетворенням, як і зміна найменування, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для здійснення процесуального правонаступництва та вважає за необхідне вказувати у тексті цієї постанови нову назву та форму відповідача-2.

10 липня 2018 року від АТ "Райффайзен Банк Аваль" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано неможливістю представника зазначеної особи прибути у судове засідання у даній справі, у зв'язку із необхідністю присутності під час розгляду іншої справи у Господарському суді міста Києва.

У судовому засіданні 10 липня 2018 року представник ПАТ "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" проти задоволення клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи заперечував.

Розглянувши клопотання АТ "Райффайзен Банк Аваль" про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними (ч. 11 ст. 270 ГПК України).

Тобто підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи у випадку неможливості його явки у судове засідання є наявність обґрунтованих причин такої неявки.

При цьому АТ "Райффайзен Банк Аваль" не доведено підстав неможливості присутності у судовому засіданні 10.10.2018 р. зазначеної особи шляхом здійснення самопредставництва, залучення іншого представника та факту неможливості розгляду справи без участі АТ "Райффайзен Банк Аваль". Крім того, вказане клопотання не містить обґрунтувань того, що необхідність присутності представника АТ "Райффайзен Банк Аваль" у судовому засіданні Господарського суду міста Києва, що призначене на 10.07.2018 р. 16:00 перешкоджає представнику вказаної особи прибути у судове засіданні Київського апеляційного господарського суду, призначене на 14:30.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (ч. 2 ст. 273 ГПК України).

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 відкрито ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2018 р., отже строк розгляду справи закінчується 18.07.2018 р.

Застосовуючи при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 року).

З огляду на викладене та з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Також у судовому засіданні 10 липня 2018 року представник ПАТ "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали справи до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи.

Представники ТОВ "Юнік Фарма" та АТ "Райффайзен Банк Аваль" у судове засідання 10 липня 2018 року не з'явились, про об'єктивні причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у розумінні ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень за ідентифікаторами 589 та 570.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи викладене та те, що ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників відповідачів не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідачів.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права встановила наступне.

ПАТ "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Юнік Фарма" (далі - відповідач 1) та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - відповідач 2), в якому просить визнати недійсними нікчемні правочини:

- операцію перерахування грошових коштів від 28 лютого 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 152 100,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №10 від 28.02.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 04 березня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 132 300, 00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №11 від 04.03.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 04 березня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 229950,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №12 від 04.03.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 05 березня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 108360,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №13 від 05.03.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 06 березня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 361912,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №14 від 06.03.2014 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 27 березня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 157 500, 00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідну реєстру переданих документів №15 від 27.03.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 28 березня 2014 року з рахунку № 203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 62100,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідну реєстру переданих документів №16 від 28.03.2014року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 04 квітня 2014 року з рахунку №203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 92700,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідну реєстру переданих документів №17 від 04.04.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року";

- операцію перерахування грошових коштів від 08 квітня 2014 року з рахунку № 203085 в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" на рахунок № ТОВ "Юнік Фарма" в ЖОД AT "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у сумі 308700,00 грн. з призначення платежу "надання факторингового першого платежу згідну реєстру переданих документів №18 від 08.04.2014 року до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 року".

Повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог та керувався відсутністю підстав для застосування ст. 173 ГПК України.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що заявлені ним вимоги пов'язані одним предметом доказування, спільними обставинами, а також підставами виникнення. Апелянт не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сумісний розгляд позовних вимог утруднить розгляд справи та сприятиме затягуванню судового процесу. За доводами апелянта, оспорювані правочини спрямовані на незаконне заволодіння його коштами у розмірі 1605622,32 грн. та виникли з пов'язаних між собою підстав та поданих доказів. Спірні правочини, за доводами апелянта, виникли на підставі одного договору від 08.12.2009 р. №25 (укладеного між позивачем, як покупцем та відповідачем-2, як продавцем). В подальшому, на підставі укладеного між відповідачами Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р., а також накладних за договором №25 (які не визнаються позивачем) було вчинено спірні правочини, які призвели до порушення прав позивача. Апелянт зазначає, що заявлені позовні вимоги стосуються одночасно дев'яти оспорюваний правочинів, а не кожного окремо. Також за доводами апелянта, поза увагою суду першої інстанції залишено те, що договори, на підставі яких заявлені позовні вимоги, укладені між одними й тими ж сторонами та підтверджують існування одних й тих самих правовідносин, у зв'язку з чим наявна необхідність розгляду вказаних позовних вимог у сукупності в межах одного спору. Апелянт вважає, що заявлені ним позовні вимоги об'єднані в т.ч. поданими доказами.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у відзиві на неї зазначає, що у позовній заяві об'єднано дев'ять позовних вимог про визнання недійсними дев'яти правочинів (операцій по перерахування коштів між відповідачами), які здійснюватись на підстав різних документів, об'єднання яких перешкоджатиме з'ясування прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору. За доводами відповідача-2, позивачем не спростовано висновку суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, на яку послався суд першої інстанції, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо: 2) порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Отже, вимоги повинні бути пов'язані підставою їх виникнення, випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються або бути пов'язаними поданими доказами.

Слід зазначити, що предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, відповідні докази, що підтверджують зазначені обставини та правове обґрунтування необхідності захисту порушеного права.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Звертаючись з позовом, позивач зазначає наступне.

08 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Договір №25, за умовами якого відповідач-1, як продавець взяв на себе зобов'язання з поставки позивачу, як покупцю пробки гумової для закупорювання флаконів з лікарськими засобами, флаконів скляних ін'єкцій, ковпачків алюмінієвих (а.с. 43-51).

05 жовтня 2011 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", як фактором та ТОВ "Юнік Фарма", як клієнтом укладено Договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 (далі - договір факторингу), відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, фактор (банк) зобов'язується здійснювати факторингове фінансування клієнта на умовах факторингу з регресом (а.с. 84-93).

Пунктом 1.2 Договору факторингу встановлено, що право вимоги є відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка укладається в порядку, визначеному статті 2 договору.

Відповідно до визначень термінів, що міститься у Договорі факторингу, реєстр - це документ за формою, визначеною Додатком 4 до цього Договору, в якому зазначається перелік відступлених прав вимоги, що вже виникли та підтверджуються наданими клієнтом документами.

Згідно з п. 1.3 Договору факторингу внаслідок відступлення права вимоги фактор замінює клієнта як кредитора боржника, у зв`язку з чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості товарів, робіт, послуг, отримання підтверджуючих документів, неустойок та інших платежів за контрактом.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору факторингу для отримання першого платежу клієнт надає фактору (банку) такі документи разом із заповненим реєстром, підписаним уповноваженою особою клієнта та скріпленим печаткою клієнта (два екземпляра): оригінали документів, які відповідно до контракту підтверджують поставку/надання клієнтом боржнику товарів/послуг (рахунок-фактуру, залізничну накладну, товарно-транспорту накладну, видаткову накладну, акти приймання-передачі товарів/надання послуг); копії податкових накладних, завірених печаткою та підписом відповідальної особи клієнта; копії довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, завірених печаткою та підписом відповідальної особи клієнта.

У матеріалах справи наявні копії видаткових накладних за договором №25 від 08.12.2009 р. (на отримання позивачем від відповідача-1 товару), датованих за період з січня по березень 2014 року, а саме: № 114 від 27.02.2014 р. на суму 170 000,00 грн.; №127 від 28.02.2014 р. р. на суму 150 000,00 грн.; № 128 від 03.03.2014 р. на суму 264 500 грн.; № 129 від 03.03.2014 р. на суму 176 000,00 грн.; № 133 від 04.03.2014 р. на суму 121 900,00 грн.; № 135 від 05.03.2014 р. на суму 402 124.80 грн.; № 143 від 09.09..2014 р. на суму 110 000,00 грн.; №186 від 07.03.2014 р. на суму 69 000,00 грн.; №215 від 09.03.2014р. на суму 345 400,00 грн. (а.с. 132-148).

07 серпня 2013 року відповідачами укладено Додаткову угоду №017/42-0-1/138/10 до Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42- 0-1/138 від 05.10.2011, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди внести зміни до договору, а саме викласти в т.ч. додаток №2 до договору в редакціях зазначеній у додатку №2 до цієї угоди (а.с. 126, 128-129).

Зміст додатку №2 до додаткової угоди від 07.08.2013 р. свідчить про те, що фактор і клієнт підписують цю додаткову угоду про наступне: "назва боржника "ПАТ НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацефтичний завод", "ліміт боржника "2055000,00 грн.", "вартість права вимоги за контрактом" (графа 5) "2283333,33 грн.", "номер та дата контракту" (графа "8") "№25 від 08.12.2009 року (зі змінами та доповненнями)", "з моменту підписання цієї додаткової угоди клієнт вважається таким, що відступив, а фактор таким, що набув права вимоги до боржників, що виникли або виникнуть на підставі контрактів, зазначених у графі 8 таблиці щодо оплати проставлених товарів в сумі визначеній в графі 5 таблиці" (а.с. 128-129).

У матеріалах справи наявні копії Реєстрів переданих документів за умовами яких клієнт відступає факторові (банку) права грошової вимоги, що випливають з контрактів (Договір №25 від 08.12.2009 р., укладений з ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ") на умовах Договору про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 від 05.10.2011 р., які перераховані у цих реєстрах, а саме: від 28.02.2014 р. №10 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "169000 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009", реквізитом документів "накл. №114 від 27.2.14 р." та сумою першого платежу "152100,00 грн."; від 04.03.2014 р. №11 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "147000,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №127 від 28.2.14 р." та сумою першого платежу "132300,00 грн."; від 04.03.2014 р. №12 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "255500,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №128 від 3.3.14 р." та сумою першого платежу "229950,00 грн."; від 05.03.2014 р. №13 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "120400,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №133 від 4.3.14 р." та сумою першого платежу "108360,00 грн.; від 06.03.2014 р. №14 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "402124,80 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №135 від 5.3.14 р." та сумою першого платежу "361912,32 грн."; від 27.03.2014 р. №15 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "175000,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №129 від 3.3.14 р." та сумою першого платежу "157500,00 грн."; від 28.03.2014 р. №16 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "69000,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №186 від 7.3.14 р." та сумою першого платежу "62100,00 грн."; від 04.04.2014 р. №17 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "103000,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №143 від 9.3.14 р." та сумою першого платежу "92700,00 грн."; від 08.04.2014 р. №18 щодо права вимоги виконання позивачем зобов'язань з розміром права вимоги "343000,00 грн.", реквізитами контракту "№25 від 08.12.2009" та реквізитом документів "накл. №215 від 9.3.14 р." та сумою першого платежу "308700,00 грн."(а.с. 159-167).

Також у матеріалах справи наявні копії платіжних документів щодо видачі прострочених платежів (ЗАТ НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацефтичний завод") згідно договору факторингу №017/42-0-1/138 від 07.08.2013р. з ТОВ "Юнік Фарма" - меморіальних ордерів датованих періодом з 28.02.2014 р. по 08.04.2014 р. у призначенні платежів яких міститься інформація про:

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №10 від 28.02.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №3 від 28.02.2014 р. на суму 152100,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №11 від 04.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №9 від 04.03.2014 р. на суму 132300,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №12 від 04.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №10 від 04.03.2014 р. на суму 229950,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №13 від 05.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №1 від 05.03.2014 р. на суму 108360,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №14 від 06.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №3 від 06.03.2014 р. на суму 361912,32 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №15 від 27.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №1 від 27.03.2014 р. на суму 157500,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №16 від 28.03.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №2 від 28.03.2014 р. на суму 62100,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №17 від 04.04.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №2 від 04.04.2014 р. на суму 92700,00 грн.;

"надання факторингового першого платежу згідно реєстру переданих документів №18 від 08.04.2014 до договору факторингу №017/42-0-1/138 від 05.10.2011" у меморіальному ордері №18 від 08.04.2014 р. на суму 308700,00 грн. (а.с. 150-155).

Дійсність вказаних правочинів заперечується позивачем у позовній заяві з огляду на невідповідність обставин здійснення перерахування умовам договору факторингу (з огляду на недотримання порядку передачі визначених цим договором документів (п. 3.1.1), а також з огляду на те, що позивач (за його доводами) не отримував товар за накладним, право вимоги оплати за якими було передано відповідачу-2 та оплачено останнім відповідачу-1.

Зі вказаного вбачається, що оспорювані правочини пов'язані підставою виникнення, а саме договором про факторингове обслуговування №017/42-0-1/138, на підставі якого відповідач-1 передав відповідачу-2 право вимоги до позивача за договором №25 та отримав за це відповідне фінансування, яке оформлено оспорюваними правочинами відображеними у меморіальних ордерах датованих періодом з 28.02.2014 р. по 08.04.2014 р.

Вказані докази стосуються одночасно всіх оспорюваний правочинів.

Таким чином, на переконання колегії суддів, у даному позові відповідно до ст. 173 ГПК України об'єднано кілька вимог, пов'язаних між собою характером правовідносин, підставою виникнення та поданими доказами, які є в т.ч. взаємозалежними, а також одним й тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Отже, позовні вимоги нерозривно пов'язані між собою підставою виникнення і відповідно до ст. ст. 20, 24, 30 і 173 ГПК України ці позовні вимоги необхідно розглядати в межах однієї справи, одному провадженні в порядку господарського судочинства.

Об'єднання даних позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин. У той же час, роз'єднання позовних вимог може спричинити тривале затягування вирішення спору, а відтак - не сприятиме досягненню своєчасного та реального захисту порушених прав позивача.

У порушення вимог ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 86, ч.ч. 1, 2 ст. 173 ГПК України, судом першої інстанції не враховано завдання господарського судочинства та зроблено хибний висновок про неможливість розгляду заявлених позовних вимог прокурора в одному провадженні.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз'єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз'єднання позовних вимог.

Слід також зазначити, що згідно з ч. 3 ст. 233 ГПК України якщо в одному провадженні об'єднані кілька взаємопов'язаних самостійних вимог, суд може ухвалити по будь-якій вимозі часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог.

Колегія суддів зазначає, що суд вправі самостійно вирішити це питання як на стадії підготовчого провадження - шляхом виділення відповідних вимог в самостійне провадження, так і на стадії ухвалення рішення - шляхом ухвалення часткового рішення відносно відповідних позовних вимог (вимоги).

Отже, висновки суду першої інстанції про порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог (про визнання недійсними правочинів) є помилковими.

При цьому, судом першої інстанції не обґрунтовано яким чином вирішення спору про визнання недійсними правочинів та їх сумісний розгляд, перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи у строк, встановлений ГПК України. Більш того, чинною редакцією ГПК України такого критерію оцінки дотримання правил об'єднання позовних вимог - не передбачено.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, безпідставне залишення позову без розгляду порушує право сторін на вирішення спору щодо їх прав та обов'язків.

Викладене свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи викладене, доводи апелянта є обґрунтованими, а висновок суду щодо неможливості розгляду заявлених позовних вимог в одному провадженні суперечить вимогам процесуального законодавства.

Статтею 280 ГПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, ухвала Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ПАТ "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Положеннями ч. 14 ст. 129 ГПК України визначено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не проводиться та повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 280, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "НВЦ "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/5765/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/5765/18 скасувати.

3. Справу №910/5765/18 направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко

Дата складення повного тексту - 11.07.2018 р.