ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2018 Справа № 905/3033/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк

про звернення стягнення на предмет іпотеки

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю,

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.07.2006, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №5995 зі змінами та доповненнями, предметом іпотеки за яким є: цегляна будівля кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4кв.м, номер РПВН 17473862, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 в розмірі 1301786,97грн., яка складається з суми заборгованості за кредитом 673554,79 грн., сума заборгованості за відсотками 628144,43 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 87,75 грн. шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах (з урахуванням заяви позивача, що надійшла до канцелярії суду 12.04.2018).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не сплачена заборгованість за кредитним договором від 27.07.2006 №КС-06-89/2, що є підставою для звернення стягнення на майно, яке передано в іпотеку за іпотечним договором від 27.07.2006.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/3033/17, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 23.01.2018 по 13.02.2018. Ухвалою суду від 13.02.2018 задоволено клопотання позивача про продовження строку підготовчого провадження у справі №905/3033/17 на 30 (тридцять) днів, продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/3033/17 на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.03.2018 у справі №905/3033/17 призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Проведення судової експертизи доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерту поставлено наступні питання: Чи відповідає умовам кредитного договору № КС-06-89/2 від 27.07.2016 з урахуванням додаткових угод до нього та чи підтверджується документально наведений в додатках до позовної заяви Публічного акціонерного товариства Дельта Банк розрахунок заборгованості за кредитом, за відсотками та пені. Якщо подані позивачем у судову справу розрахунки заборгованості по кредиту, відсотками та пені не відповідають умовам кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2016, первинним документам, та проведені з помилками, то навести правильний розрахунок з визначенням суми заборгованості кредитом, відсотками та пені.

30.05.2018 до канцелярії суду від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли лист № 911/912 від 30.05.2018 щодо повернення матеріалів, у звязку з не оплатою вартості експертизи №911/912 та матеріали справи №905/3033/17. Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.06.2018 провадження у справі №905/3033/17 поновлено.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.06.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2018.

Позивач в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

За змістом наявного у матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 83041, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Шахтна, буд. 2-А. Аналогічна адреса зазначена в позовній заяві.

У відповідності до листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк, у звязку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду даної справи, про день, місце та час судового засідання.

Згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що 27.07.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (банк) та відповідачем, ОСОБА_1 підприємством КарбоКом, м. Донецьк (позичальник) був укладений кредитний договір №КС-06-89/2 (кредитний договір).

За своєю правовою природою договір №КС-06-89/2 від 27.07.2006 є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 41500 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 167423,24 гривні по курсу НБУ на день укладання цього договору.

Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 27 липня 2006 року по 27 липня 2017 року. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 27 липня 2017р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.1. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку (підпункти 1.2.1 та 1.2.2 кредитного договору).

В пункті 1.3. кредитного договору встановлена плата за кредит (під терміном плата за кредит у даному договорі розуміються як проценти та і комісії банку): За використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процента ставка в розмірі 8,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору (пп. 1.3.1 кредитного договору). За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів НБУ (пп.1.3.2 кредитного договору). Сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом а та /або б п. 9.2 договору (пп. 1.3.3 кредитного договору). Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пп. 1.3.2, 1.3.3, 9.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2 та/або пп. 1.3.3, 9.2 договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (пп. 1.3.4 кредитного договору). Позичальник зобовязується сплачувати проценти за договором у строк з 1 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочій день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем (пп. 1.3.5 кредитного договору).

Згідно п 1.5 кредитного договору кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника №1000 у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Оплати банком платіжних документів позичальника за рахунок кредитних коштів, наданих відповідно до умов цього договору та в порядку, окремо обумовленому сторонами в письмовій формі.

В п. 9.5 кредитного договору встановлено строк дії даного договору з дати його укладання і до повного погашення строку суми кредиту, плати за кредит та пені, у разі її нарахування.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками їх печаток.

12.03.2007 Акціонерний комерційний інноваційний банк УкрСиббанк та Приватне підприємство КарбоКом, м. Донецьк уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно п. 2.2 якої позичальник зобовязується сплачувати проценти за договором у строк протягом перших 5 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В якості забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (іпотекодержатель) та відповідачем, ОСОБА_1 підприємством КарбоКом, м. Донецьк (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки від 27.07.2006, у відповідності до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: цегляну будівлю кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4 кв.м, номер РПВН 17473862, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а (в редакції договору про зміну договору іпотеки від 07.05.2007).

В п. 1.1 договору іпотеки зазначено, що за домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки на дату укладання договору складає 228167,94 грн.

Згідно з умовами п. 2.1.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у порядку зазначеному в розділі 5 цього договору у повному обсязі, включаючи суму боргу, відсотків за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання, або простроченням виконанням, неустойку, необхідні витрати на отримання предмету іпотеки, та його реалізації.

Згідно розділу 5 договору іпотеки іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у іпотекодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) іпотекодавцем своїх зобовязань перед іпотекодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, в тому числі, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору.

Задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя або шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п. 5.2 договору іпотеки).

В п. 5.4 договору іпотеки передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.

Реалізація предмета іпотеки, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде встановлено цим договором. Початкова ціна предмету іпотеки для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі зазначеному в п. 1.1 цього договору, або, за вимогою іпотекодержателя, визначається незалежними субєктами оціночної діяльності, призначеними іпотекодержателем.

За своєю правовою природою означений договір є договором іпотеки, правовідносини за яким регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законом України Про іпотеку.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстровано в реєстрі за №2949 (далі - Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами).

За даним договором продавець зобовязувався продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець погоджувався придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

При цьому, сторони зазначили, що "права вимоги за кредитами" означає всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальників в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи, в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця в якості кредитодавця за такими кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними договорами забезпечення"; "договори забезпечення" - договори застави, договори іпотеки та договори поруки, переліченні у додатку 1 зі всіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.3. договору права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та, з урахуванням інших зобовязань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобовязання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаними з моменту підписання продавцем та продавцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Згідно переліку замінених прав вимоги за кредитами ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, зокрема, за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 (строкова заборгованість за кредитом 21340,00 швейцарських франків, прострочена заборгованість за кредитом 3150,00 швейцарських франків, а також нараховані та прострочені відсотки).

Згідно переліку договорів забезпечення, ПАТ УкрСиббанк передало ПАТ Дельта Банк право вимоги за договором іпотеки від 27.07.2006.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Таким чином, відповідно до зазначеного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та згідно ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України АТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора у зазначеному зобов'язанні та відповідно набуло право вимоги за кредитним договором від №КС-06-89/2 від 27.07.2006 та договором іпотеки від 27.07.2006.

Як зазначає позивач, у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором від №КС-06-89/2 від 27.07.2006 станом на 05.12.2017 у сумі 673554,79 грн. за кредитом та 628144,43 грн. за відсотками.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за відсотками та банківським випискам позивачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами за цим договором за строковою заборгованістю за кредитом в розмірі 8,99 % річних на загальну суму 6954,73 швейцарських франків, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк в розмірі 17,98 % річних на суму 15884,18 швейцарських франків. Однак, у відповідності до п. 1.3.2. кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних.

Позивач не обґрунтував належними доказами та умовами кредитного договору застосування процентної ставки в розмірі 17,98 % річних за користування позичальником кредитними коштами понад встановлений договором строк у звязку з чим суд призначив судову економічну експертизу та поставив перед експертом наступні питання:

1. Чи відповідає умовам кредитного договору № КС-06-89/2 від 27.07.2016 з урахуванням додаткових угод до нього та чи підтверджується документально наведений в додатках до позовної заяви Публічного акціонерного товариства Дельта Банк розрахунок заборгованості за кредитом, за відсотками та пені.

2. Якщо подані позивачем у судову справу розрахунки заборгованості по кредиту, відсотками та пені не відповідають умовам кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2016, первинним документам, та проведені з помилками, то навести правильний розрахунок з визначенням суми заборгованості кредитом, відсотками та пені.

Однак, позивач не сплатив вартість судової експертизи, тому вона не була проведена.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем не доведено належними доказами підстави для застосування процентної ставки в розмірі 17,98 % річних за користування позичальником кредитними коштами понад встановлений договором строк, при цьому позивач не сплатив вартість судової експертизи для встановлення дійсної заборгованості відповідача перед позивачем за відсотками за користування простроченим кредитом, а також не надав суду розрахунок відсотків у відповідності до умов кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2006, при цьому суд не володіє спеціальними знаннями, необхідними для здійснення відповідних розрахунків, тому суд вважає недоведеною заборгованість за відсотками за користування позичальником кредитними коштами понад встановлений договором строк у розмірі 15884,18 швейцарських франків, що еквівалентно станом на 05.12.2017 (дата розрахунку) 436866,70 грн.

Позивач довів розрахунком та банківськими виписками наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом в сумі 24490,00 швейцарських франків, що еквівалентно станом на 05.12.2017 - 673554,79грн., та відсотків за користування кредитом за строковою заборгованістю (відсоткова ставка 8,99%) в сумі 6954,73 швейцарських франків, що еквівалентно станом на 05.12.2017 (дата розрахунку) 191277,73 грн., відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення зазначених сум, а тому є обґрунтованими та доведеними.

Крім того, позивачем на підставі п. 7.1 кредитного договору (п. 2.4 додаткової угоди №1 від 12.03.2007до кредитного договору) заявлені вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 87,75 грн. за період з 01.01.2017 по 04.12.2017.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Однак, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053.

На підставі вищевикладеного, суд вважає неправомірним нарахування банком пені у розмірі 87,75 грн. за період за період з 01.01.2017 по 04.12.2017.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст.572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається в тому числі спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Обов'язковість встановлення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації визначена Законом України Про іпотеку, а правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду України від 10.06.2015 № 6-449цс15, яка відповідно є обов'язковою для застосування судами.

Згідно висновками суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна фірма «ДЕ ВІЗУ», викладеними у звіті про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки цегляної будівлі кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4кв.м, що розташована за адресою: місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а, оціночна вартість обєкта оцінки складає 1020810,00 грн. з ПДВ, дата оцінки 23 лютого 2018 року.

Суд вважає за необхідним встановити початкову ціну предмета іпотеки відповідно до висновків суб'єкта оціночної діяльності, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оціночна фірма «ДЕ ВІЗУ».

Відомості про право власності на предмет іпотеки та обтяження нерухомого майна іпотекою підтверджені Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за номер інформаційної довідки 113035497 від 06.02.2018.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань у визначені строки, заявлені позовні вимоги не спростував, суд задовольняє позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки частково для погашення суми заборгованості за кредитом в сумі 673554,79грн., та відсотків за користування кредитом за строковою заборгованістю в сумі 191277,73 грн.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ до відповідача, ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет іпотеки, задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 підприємству КарбоКом, м. Донецьк (83041, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Шахтна, буд.2-А, ) за іпотечним договором від 27.07.2006, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №5995 зі змінами та доповненнями, предметом іпотеки за яким є: цегляна будівля кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4кв.м, номер РПВН 17473862, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а, в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк (83041, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Шахтна, буд. 2-А, ) перед Публічним акціонерним товариством Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, фактична адреса: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, б. 38, ) за кредитним договором від 27.07.2006 року №КС-06-89/2, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 673554,79 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 191277,73 грн., шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, встановивши, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється в розмірі 1020810,00 грн. з ПДВ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк (83041, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Шахтна, буд. 2-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, фактична адреса: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, б. 38, ) судовий збір в розмірі 12972,49 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 06.07.2018.

Суддя Г.Є. Курило