ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р.Справа № 922/751/18
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківметал-2", м. Харків

про стягнення 3734200,00 дол. США

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. № 02-36/2698 від 20.11.2017)

відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" 27.03.18 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківметал-2" про стягнення заборгованості по тілу кредиту, яка виникла станом на 06.02.2018 р., за Генеральним договором № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007. Відповідно до позовної заяви сума заборгованості по тілу кредиту становить 3734200,00 дол. США. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 509, 525, 526, 530,610, 611, 612, 1048, 1049, 1054 ЦК України. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 березня 2018 року прийнято позовну заяву ПАТ "Укрсоцбанк" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/751/18, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження, яке триває з 30.03.2018 р.

У підготовчому засіданні 25.04.2018 р. судом постановлено ухвалу, в порядку п. 3 ст. 177 ГПК України, про продовження строку проведення підготовчого провадження до 28.06.2018 р. та ухвалу, в порядку п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України, про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 05 червня 2018 року о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.06.2018, після вчинення всіх необхідних дій для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, передбачених ст. 182 ГПК України, вирішено закрити підготовче провадження у справі № 922/751/18 та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.06.2018 о 12:00.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити їх, наголошуючи на безпідставності посилань відповідача на пропуск строку позовної давності, оскільки у правовідносинах сторін мало місце переривання перебігу позовної давності, а саме відповідачем 20.12.2016 р. на підставі меморіального валютного ордеру № НОМЕР_1 було сплачено нараховані відсотки за кредитом у сумі 1000,00 дол.США, тобто фактично відповідач визнав наявність у нього боргу перед позивачем за кредитом. Таким чином перебіг позовної давності по заборгованості відповідача перед позивачем почався заново з 21.12.2016 р. Крім того позивач звертає увагу, що 28.05.2015 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 35 до Генерального договору № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007 р., згідно якої кінцевим терміном повернення Кредиту є 26.06. 2016 та відповідно до якої відповідач погодився з наявністю боргу перед кредитором, тобто визнавав борг.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. У наданому до суду відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, вказуючи, що позивач, звернувши стягнення на предмет іпотеки в рамках Іпотечного договору № 805/13/18-5/7-179 від 06.03.2007 року та застави Договору застави № 805/13/18-5/7-273 від 07.03.2007 року частково задовольнив свої вимоги щодо погашення заборгованості відповідача за Генеральним договором від 06 березня 2007 року № 805/6/18/7-034, а саме: 20 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис за № 477, яким звернено стягнення на нерухоме майно, нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: Україна, м. Харків, пр. Московський, 301, та належать на праві власності ПАТ "Харківський експериментальний механічний завод" та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначених нежитлових будівель, частково задовольнити вимоги стягувача ПАТ "Укрсоцбанк", на загальну суму 4 088 873,13 доларів СІЛА, що за офіційним курсом НБУ станом на 01.06.2017 року складає 107 551 061,04 грн., а також витрати по вчиненню виконавчого напису нотаріуса 60 000,00 грн.; 18 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис за № 281, яким звернено стягнення на майно, яке знаходяться за адресою: Україна, м. Харків, пр. Московський, 301, та належать на праві власності ПАТ "Харківметал-2" та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна частково задовольнити вимоги стягувача ПАТ "Укрсоцбанк", у розмірі 255 770,64 доларів США. Одночасно відповідач, посилаючись на приписи ст. 266 ЦК України, вказує, що у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором з 06.02.2014 року банк повинен був використати право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, а відтак строк позовної давності вважається таким що сплив 08.03.2017 та, відповідно, після зміни строку виконання зобов'язання (8 березня 2017 року) усі наступні платежі, передбачені договором (сплата щомісячних платежів), не мали правового значення, оскільки за вимогою пункту 3.2.5 генерального договору позичальник був зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі до вказаної дати, й усі наступні платежі за договором після 8 березня 2017 року не підлягали виконанню. Натомість банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише у березні 2018 року.

Розглянувши у судовому засіданні справу, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промову представника позивача у судових дебатах, суд встановив наступне.

06 березня 2007 року між ПАТ "Укрсоцбанк" (позивач, кредитор) та Закритим акціонерним товариством "Харківметал-2", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківметал-2", (відповідач, позичальник) укладено Генеральний договір № 805/6/18/7-034 (Генеральний договір) згідно якого надані грошові кошти (Кредит) в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України за станом на дату укладення цього Договору, 25 500 000 гривень, на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до нього, зі сплатою відсотків, але не більше 18% річних у гривні, 13,5 % в російських рублях, 11 % в ЄВРО, та Libor (шестимісячний) плюс 7 % у доларах США. Кредитування здійснюється протягом періоду з 06.03.2007 року по 05.03.2012 року.

06 березня 2007 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Генерального договору № 805/6/18/7-034, згідно якого надані грошові кошти в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України за станом на дату укладення цього Договору, 25 500 000 гривень, на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до нього, зі сплатою відсотків, але не більше 16% річних у гривні, 12,5 % в російських рублях, 6 % в ЄВРО плюс Libor (шестимісячний) плюс (але не менше 11,5 % річних) в доларах США з кінцевим терміном повернення заборгованості за Кредитом 05 березня 2009 року.

13 серпня 2008 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 11 до Генерального договору № 805/6/18/7-034, (Договір про надання мультнвалютної відновлювальної кредитної лінії) згідно якого відповідачу надані грошові кошти в межах загального ліміту 9 500 000 гривень, на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до нього, зі сплатою відсотків, але не більше 18% річних у гривні, 13,5 % в російських рублях, 13,5 % в ЄВРО, 12,5 % в доларах США.

28 квітня 2014 року укладено Договір про внесення змін № 33 до Додаткової угоди № 1 від 06.03.2007 року, згідно якого надання кредиту здійснюється в гривні та доларах США зі сплатою 23% річних у гривнях, 8% річних в доларах США в межах максимального ліміту 2 940 000 дол. США та кінцевим терміном погашення 31 березня 2015 року.

28 квітня 2014 року укладено Договір про внесення змін № 34 до Додаткової угоди № 11 від 13.08.2008 року про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в рамках Генерального договору про здійснення кредитування № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007 року., згідно якого надання кредиту здійснюється в гривні та доларах США зі сплатою 23% річних у гривнях, 8% річних в доларах США в межах максимального ліміту 835 200 дол. США та кінцевим терміном погашення 31 березня 2015 року.

24 грудня 2015 року укладено додаткову угоду № 36 до Генерального договору № 805/6/18/7-034 про здійснення кредитування від 06.03.2007 року та Додаткової угоди № 1 від 06.03.2007 року до Генерального договору № 805/6/18/7-034 про здійснення кредитування від 06.03.2007 року та Додаткової угоди № 11 від 13.08.2008 року до Генерального договору № 805/6/18/7-034 про здійснення кредитування від 06.03.2007 року, згідно якої кінцевим терміном повернення Кредиту є 26 червня 2016 року.

У відповідності до умов Генерального договору, з урахуванням додаткових угод укладених в рамках останнього, позивачем були надані, а відповідачем отримані у тимчасове платне користування грошові кошти в межах загального ліміту визначеному у додаткових угодах № 1 від 06.03.2007 та № 11 від 13.08.2008 р., що підтверджується матеріалами справи, зокрема меморіальними валютними ордерами (т. 2, а.с. 36-95) та не спростовується відповідачем.

Як слідує з позовної заяви, внаслідок порушення відповідачем умов Кредитного договору та чинного законодавства України, а саме невиконання зобовязань по сплаті кредиту, у строки та у розмірі передбаченому кредитним договором, станом на 06.02.2018 р. сума заборгованості ТОВ «Харківметал-2» перед ПАТ «Укрсоцбанк» за Кредитним договором № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007 по тілу кредиту складає З 734 200,00 дол. США, з яких заборгованості по тілу кредиту окремо за Додатковою угодою № 1 від 06.03.2007 становить 2 939 000,00 дол. США та окремо за Додатковою угодою № 11 від 13.08.2008 - 795 000,00 дол. США.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором (Генеральним договором) № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007 по тілу кредиту, яка станом на 06.02.2018 р. рахується непогашеною перед позивачем (т.1 а.с.119-120), і залишаються непогашеними на цей час, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору з урахуванням додаткових угод укладених в рамках цього Генерального договору.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості по кредиту, відповідачем суду надано не було.

Одночасно суд критично ставиться до тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву щодо часткового задоволення позивачем своїх вимог в частині погашення заборгованості відповідачем за Генеральним договором від 06 березня 2007 року № 805/6/18/7-034 шляхом звернувши стягнення на предмет іпотеки та застави в рамках Іпотечного договору № 805/13/18-5/7-179 від 06.03.2007 року та Договору застави № 805/13/18-5/7-273 від 07.03.2007 року, оскільки, по-перше відповідачем не доведено та спростовується матеріалами справи, що за рахунок коштів від реалізації заставного та іпотечного майна були задоволені вимоги про погашення заборгованості по тілу кредиту (яке є предметом позову), натомість з наданих самим відповідачем документів вбачається, що грошові кошти направлені на стягнення заборгованості за відсотками та без врахування заборгованості по тілу кредиту; по-друге, суд враховує, що згідно ч.2 п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Отже, оскільки відповідачем всупереч вимог ст.ст.73, 74 ГПК України не доведено факту погашення заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, також суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача проти позовних вимог з посиланням на сплив строків позовної давності до основної вимоги позивача, з огляду на наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як встановлено судом, 28.05.2015 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 35 до Генерального договору № 805/6/18/7-034 від 06.03.2007, згідно якої кінцевим терміном повернення Кредиту є 26.06. 2016.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 35 підписанням цієї Угоди сторони підтверджують, що станом на день підписання цього Договору заборгованість позичальника перед кредитором за Кредитним договором за зобов'язаннями з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом складає:

За договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 06.03.2007 (згідно додаткової угоди № 1 від 06.03.2007 до Генерального договору №805/6/18/7-034 про здійснення кредитування від 06.03.2007):

- заборгованість з повернення тіла кредиту 2 940 000,00 дол. США; заборгованість зі сплати процентів - 182 384.68 дол. США; а всього разом - 3 122 384,68 дол. США.

За договором про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 13.08.2008 (згідно додаткової угоди № 11 від 13.08.2008 до Генерального договору №805/6/18/7- 034 про здійснення кредитування від 06.03.2007):

заборгованість з повернення тіла кредиту - 795 200,00 дол. США; заборгованість зі сплати процентів - 29 212,00 дол. США; а всього разом - 824 412,00 дол. США.

Таким чином, відповідач, підписавши 28.05.2015 р. вищевказану додаткову угоду № 35 погодився з наявністю боргу перед кредиторами, тобто визнавав борг.

Крім того, сторонами в цій додатковій угоді визначено термін повернення кредиту до 26.06.2016, у звязку з чим суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності щодо повернення тілу кредиту (що є предметом цього позову) обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто кінцевого строку.

А посилання відповідача на сплив строку позовної давності з 08.03.2017 визнається судом юридично невиправданим, оскільки банку надається саме право вимоги у позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором, а не покладено на кредитодавця відповідний обовязок. При цьому відповідачем не надано до суду доказів використання кредитодавцем такого права.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається відповідача та підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківметал-2" (61106, м. Харків, проспект Московський, буд. 301; ідент. код 01882999) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ідент. код 00039019) заборгованість в сумі 3734200,00 дол. США. та 616700,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано протягом 10 днів в порядку ч. 6 ст. 233 ГПК України

Повне рішення складено 02.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_4