ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.06.2018 Справа № 908/1180/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Боєвої О.С., розглянувши заяву вих. № 53/02-02 від 19.06.2018 (вх. № 1263/08-07/18 від 20.06.2018)

заявника: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206, )

до боржника: Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (49000 м. Дніпро, вул. Короленка, 4, )

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 35658,18 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 20.06.2018 надійшла заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про видачу судового наказу за вимогами про стягнення з Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України заборгованості з орендної плати за період з листопада 2014 року по травень 2018 року включно в розмірі 35658,18 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 20.06.2018 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1180/18 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Із змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати виникли на підставі договору № 120/9/Г-8 від 18.03.2014 оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Дудикіна, 26-А.

Відповідно до ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред’являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визнання підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника – Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, , є: 49000 м.Дніпро, вул.Короленка, 4. Зазначена адреса вказана заявником і в самій заяві про видачу судового наказу.

В обґрунтування звернення з даною заявою до господарського суду Запорізької області заявник посилається на приписи частини 3 статті 30 ГПК України, якою передбачено виключну підсудність справ, а саме встановлено: спори, що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або його основної частини.

До категорії справ, що виникають з приводу нерухомого майна і розглядаються за його місцезнаходженням, відносяться спори, що безпосередньо стосуються цього майна, зокрема, такі як: визнання права власності, витребування майна, усунення перешкод у користування ним тощо. В даному ж випадку вимоги пов’язані із невиконанням боржником грошового зобов’язання за договором щодо внесення орендної плати за користування нерухомим майном, які помилково віднесено заявником до справ із виключною підсудністю, оскільки спір, що стосується безпосередньо цього нерухомого майна відсутній.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, вищезазначена заява про видачу судового наказу щодо стягнення грошової заборгованості із боржника, місцезнаходженням якого є місто Дніпро, не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду Запорізької області, тому у видачі судового наказу відмовляється.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, передбаченому цим розділом, після усунення недоліків.

Заявник має право звернутися з тими самими вимогами до господарського суду за місцезнаходженням боржника, а саме до господарського суду Дніпропетровської області.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись п. 9 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ч.2 ст.154, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради у видачі судового наказу за заявою за вих.№53/02-02 від 19.06.2018 про стягнення з Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України заборгованості з орендної плати в розмірі 35658,18 грн.

Ухвала підписана 27.06.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання в порядку встановленому ст.257 цього Кодексу, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud5009/.

Суддя О.С. Боєва