ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/2475/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на рішення Господарського суду Донецької області

у складі судді: Левшина Я.О.

від 27.07.2017

та на постанову Донецького апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Геза Т.Д., Дучал Н.М. Склярук О.І.

від 13.02.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй", 4) Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр", 5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар", 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ", 7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", 8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", 11) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", 12) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про стягнення 3411797,32 грн

за участю представників:

позивача: Сандуляк С.А.

відповідача-1: не з'явився

відповідача-2: не з'явився

відповідача-3: Уздемир А.І.

відповідача-4: не з'явився

відповідача-5: не з'явився

відповідача-6: не з'явився

відповідача-7: не з'явився

відповідача-8: не з'явився

відповідача-9: не з'явився

відповідача-10: не з'явився

відповідача-11: не з'явився

відповідача-12: Косминін О.В.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой", Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй", Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" про стягнення солідарно з відповідачів 3411797,32 грн, з яких:

- 1309428,85 грн - заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором № 010/05/00302 від 30.05.2008;

- 2102368,47 грн - заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позичальник - відповідач-1 неналежним чином виконав свої зобов'язання за кредитними договорами, укладеними з позивачем, зі сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого у позичальника виникла заборгованість за відсотками, наявність якої підтверджено актом звірки заборгованості від 19.03.2014, підписаним між позивачем та відповідачем-1. За твердженням позивача, солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань позичальника по зазначеним кредитним договорам несуть відповідачі, як поручителі позичальника за договорами поруки, укладеними між банком та відповідачами.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.07.2017, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за процентами за кредитним договором №010/05/00302 від 30.05.2008 в розмірі 1309428,85 грн, заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 1897930,00 грн та 49643,67 грн витрат з оплати судового збору. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" 1533,29 грн витрат з оплати судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що позовні вимоги, заявлені до відповідача-1, як до позичальника за кредитними договорами є обґрунтованими, оскільки наявність заборгованості зі сплати відсотків за укладеними між позивачем та відповідачем-1 кредитними договорами № 010/05/00302 від 30.05.2008 та № 015/05/00363 від 26.06.2008 в заявленому позивачем до стягнення розмірі є доведеною наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Суди з посиланням на правову позицію Верховного Суду України виходили з того, що поняття "строк чинності поруки" повинно розглядатися, як строк, протягом якого кредитор може реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання, саме в судовому порядку. Однак, кредитор (позивач) звернувся до суду з вимогами до відповідачів 2-11, як до поручителів, про погашення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитами за кредитними договорами після спливу шести місяців з дня настання строку погашення заборгованості зі сплати відсотків, встановлених банком та позичальником в графіках погашення відстрочених процентів, які є додатками до кредитних договорів, у зв'язку з чим суди відмовили у задоволенні позовних вимог до відповідачів 2-11 з огляду на припинення поруки в повному обсязі. Разом з цим суди дійшли висновку про те, що зобов'язання відповідача-12, як поручителя припинились лише в частині стягнення заборгованості за відсотками за кредитними договорами в сумі 3 207358,85 грн, а в частині стягнення 204438,47 грн за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008 зазначена сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню солідарно з відповідача-1 та відповідача-12, оскільки станом на дату пред'явлення позивачем позову щодо стягнення зазначеної суми заборгованості не сплинув встановлений частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для пред'явлення вимоги до відповідача-12, як поручителя.

Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 в частині солідарного стягнення заборгованості на користь позивача з відповідача-1 та відповідача-12 за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн та відмови у задоволення позовних вимог до інших відповідачів (відповідачів 2-11) у повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги до відповідачів 2-12 задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає про те, що терміни "вимога" та "позов" не є тотожними та розрізняються чинним законодавством, термін "вимога" вживається в Цивільному кодексу в більш широкому значенні, ніж позов, та означає будь-яку вимогу кредитора до поручителя, в тому числі і позов. За твердженням скаржника вимога про погашення кредитної заборгованості була ним направлена відповідачу-12 в порядку досудового врегулювання спору в межах встановленого частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, у зв'язку з чим порука не є припиненою, а заборгованість підлягала стягненню з відповідача-12 в повному обсязі. Також зазначає про відсутність у нього можливості надіслати вимоги про погашення заборгованість іншим відповідачам з огляду на те, що їх місцезнаходженням є м. Донецьк, до якого тимчасово не здійснюється пересилання пошти. Позивач в касаційній скарзі посилається на те, що суди неправомірно відмовили у задоволення позовних вимог до відповідачів-2-12, оскільки позов в частині стягнення відсотків в розмірі 204438,47 грн був пред'явлений в межах шестимісячного строку, необхідного для чинності поруки для всіх поручителів, у зв'язку з чим позовна вимога в цій частині підлягала задоволенню також і до відповідачів-2-12.

Крім того, позивач в касаційній скарзі заявляє клопотання про передачу цієї справи № 905/2475/15 на розгляд Великої Палати з огляду на те, що питання тлумачення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України має важливе та вирішальне значення для вирішення цієї справи та існує суперечлива правова позиція щодо застосування зазначеної норми.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду Баранця О.М., Вронської Г.О., Студенця В.І. від 02.04.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 у справі № 905/2475/15. Призначено до розгляду касаційну скаргу на 29.05.2018 о 10 год. 30 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду, надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 11.05.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Студенця В.І. та запланованою відпусткою судді Вронської Г.О. було проведено повторний автоматизований розподіл справи № 905/2475/15. Протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.05.2018 для розгляду касаційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Ткач І.В., Мамалуй О.О.

10.05.2018 відповідач-12 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 залишити без змін, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою та такою, що не спростовує правильність висновків судів попередніх інстанцій, висновки яких відповідають нормам матеріального та процесуального права.

В судове засідання 26.06.2018 представники відповідачів-1, 2, 4 - 11 не з'явилися, хоча відповідно до вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України всі учасники судового процесу у цій справі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 30.05.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", яке в подальшому змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (позичальник, відповідач-1) був укладений кредитний договір №010/05/00302 (далі за текстом - кредитний договір-1, разом - кредитні договори), відповідно до пункту 1.1. якого, викладеного в новій редакції додаткової угоди від 30.12.2009 кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2000000,00 грн (кредит), а позичальник зобов`язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені цим договором.

Пунктом 1.2. кредитного договору-1 в редакції додаткової угоди №010/05/00302/11 від 10.12.2013 кінцевим терміном погашення кредиту позичальником визначено 01.02.2015 (останній день строку користування кредитом).

26.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (відповідач 1, позичальник) був укладений договір овердрафту №015/05/00363 (далі по тексту - кредитний договір-2), відповідно до пункту 1.1. якого в редакції додаткової угоди №015/05/00363/4 від 30.12.2009 кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2965430,64 грн, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Пунктом 1.2. кредитного договору в редакції додаткової угоди №015/05/00363/11 від 10.12.2013 визначено, що кінцевим терміном погашення кредиту позичальником (останній день строку користування кредитом) є 01.04.2015.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. кредитних договорів в редакції додаткових угод №010/05/00302/11 від 10.12.2013 та №015/05/00363/11 від 10.12.2013 плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 13% річних. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок нарахованих доходів кредитора не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту:

- в поточних календарних місяцях з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує передостанньому робочому дню поточного місяця;

- в останній календарний місяць користування кредитом з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення кредиту.

Проценти за користування кредитом, нараховані та несплачені позичальником станом на 23.12.2013 в сумі 1309428,85 грн (за кредитним договором-1) позичальник сплачує відповідно до графіка погашення відстрочених процентів, який є додатком №1 до кредитного договору-1 та в якому позичальник зобов'язався сплатити відстрочені проценти до 31.01.2015 (останній день сплати відстрочених процентів) відповідно до наступного графіку:

- до 31.12.2014 погасити 658301,00 грн,

- до 31.01.2015 погасити 651127,85 грн.

Проценти за користування кредитом, нараховані та несплачені позичальником станом на 18.12.2013 в сумі 2102638,47 грн (за кредитним договором-2) позичальник сплачує відповідно до Графіка погашення відстрочених процентів, який є додатком №1 до кредитного договору-1 та в якому позичальник зобов'язався сплатити відстрочені проценти до 31.03.2015 (останній день сплати відстрочених процентів) у відповідності до наступного графіку:

- до 31.01.2015 погасити 634417,00 грн,

- до 28.02.2015 погасити 1263513,00 грн,

- до 31.03.2015 погасити 204438,47 грн.

Однак, позичальник не сплатив суму заборгованості за відсотками в розмірі 1309428,85 та за кредитним договором-1 та в розмірі 2102368,47 грн за кредитним договором-2. Згідно з наявними матеріалах справи актами звірки заборгованості відповідача-1 перед позивачем, скріплених підписами кредитора та позичальника, заборгованість позичальника за процентами станом на 19.03.2014 за кредитним договором-1 становить 1309428,85 грн, а за кредитним договором-2 - 2102368,47 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" за кредитними договорами №010/05/00302 від 30.05.2008 (кредитний договір-1) та №015/05/00363 від 26.06.2008 (кредитний договір-2) між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд" (поручитель-1, відповідач-2) укладено договір поруки №12/01-03-3/1167 від 12.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-1);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй" (поручитель-2, відповідач-3) укладено договір поруки №12/01-03-3/1104 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-2);

- Публічним акціонерним товариством "Тельманівський карєр" (поручитель-3, відповідач-4) укладено договір поруки №12/01-03-3/1109 від 10.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-3);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар" (поручитель-4, відповідач-5) укладено договір поруки №12/01-03-3/1128 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-4);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ" (поручитель-5, відповідач-6) укладено договір поруки №12/01-03-3/1135 від 11.12.2013 року (далі по тексту - договір поруки-5);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" (поручитель-6, відповідач-7) укладено договір поруки №12/01-03-3/44 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-6);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (поручитель-7, відповідач-8) укладено договір поруки №12/01-03-3/1159 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-7);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (поручитель-8 відповідач-9) укладено договір поруки №12/01-03-3/1153 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-8);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (поручитель-9, відповідач-10) укладено договір поруки №12/01-03-3/1176 від 12.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-9);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (поручитель-10, відповідач-11) укладено договір поруки №12/01-03-3/1183 від 12.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-10);

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (поручитель-11, відповідач-12) укладено договір поруки №12/01-03-3/1090 від 11.12.2013 (далі по тексту - договір поруки-11).

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 договорів поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов:

- кредитного договору-1, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредит у розмірі 2965430,64 грн в строк до 01.04.2015; сплатити проценти за користування кредитом 1 в розмірі 13,0% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором 1; сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором 1, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору 1;

- кредитного договору 2, за умовами якого позичальник зобов'язаний повернути кредит у розмірі 2000000,00 грн в строк до 01.02.2015; сплатити проценти за користування кредитом 2 в розмірі 13,0% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору 2, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором 2; сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором 2, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору 2.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих зобов'язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 2.1. статті 2 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов'язаннями.

Відповідно до пунктів 2.2., 2.3. статті 2 договорів поруки, поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов'язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем забезпечених зобов'язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі. Кредитор має право направляти вимоги поручителю будь-яку кількість разів до повного виконання забезпечених зобов'язань.

Поручитель зобов'язаний здійснювати виконання забезпечених зобов`язань в валюті, визначеній умовами кредитного договору. Якщо забезпечені зобов'язання виражені в іноземній валюті поручитель, за згодою кредитора може здійснювати їх виконання в національній валюті із застосуванням курсу гривні до відповідної іноземної валюти, що зазначений Кредитором у Вимозі або іншим чином погоджений сторонами (зазначена сума повинна бути збільшена на суму витрат та комісій при купівлі іноземної валюти).

Пунктом 7.2. договорів поруки передбачено, що вони вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діють до повного виконання забезпечених зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором.

03.04.2015 у зв'язку з невиконанням позичальником грошових зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, несплачених за кредитними договорами у визначені в Графіках погашення відстрочених процентів строки, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" направило поручителю-11 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" вимогу № 140-0-0-00/8/897 від 03.04.2015 про сплату процентів. Однак, поручитель-11 залишив зазначену вимогу без виконання.

29.09.2015 Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до позичальника та поручителів про стягнення солідарно з відповідачів 3411797,32 грн заборгованості зі сплати відсотків за кредитними договорами № 010/05/00302 від 30.05.2008 та № 015/05/00363 від 26.06.2008, з яких:

- 1309428,85 грн - заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором-1;

- 2102368,47 грн - заборгованість зі сплати відсотків за кредитним договором-2.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Однак, як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач-1 (позичальник за кредитними договорами) не сплатив позивачу відстрочені відсотки за користування кредитом у розмірі та строки, визначені позивачем та відповідачем-1 в Графіку погашення відстрочених процентів, які є додатками 1 до кредитних договорів.

Наявність заборгованості відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором-1 в розмірі 1309428,85 грн та за кредитним договором-2 в розмірі 2102368,47 грн підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки заборгованості відповідача-1 перед позивачем станом на 19.03.2014, скріплених підписами кредитора та позичальника, а також іншими доказами, зокрема банківськими виписками по рахунку позичальника та меморіальними ордерами. Докази, які б спростовували наявність зазначених заборгованостей, докази сплати відповідачем-1 позивачу зазначених заборгованостей в матеріалах справи відсутні, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій правильно визнали обґрунтованими заявлені позивачем до відповідача-1, як до позичальника за кредитними договорами вимоги про стягнення заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 3411797,32 грн за кредитними договорами № 010/05/00302 від 30.05.2008 та № 015/05/00363 від 26.06.2008.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Як встановлено судами попередніх інстанцій виконання зобов'язань позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбасжилстрой" за кредитними договорами № 010/05/00302 від 30.05.2008 та № 015/05/00363 від 26.06.2008 були забезпечені порукою відповідно до договорів поруки, укладених позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд" (договір поруки №12/01-03-3/1167 від 12.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй" (договір поруки №12/01-03-3/1104 від 11.12.2013), Публічним акціонерним товариством "Тельманівський кар'єр" (договір поруки №12/01-03-3/1109 від 10.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар" (договір поруки №12/01-03-3/1128 від 11.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ" (договір поруки №12/01-03-3/1135 від 11.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" (договір поруки №12/01-03-3/1144 від 11.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (договір поруки №12/01-03-3/1159 від 11.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (договір поруки №12/01-03-3/1153 від 11.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (договір поруки №12/01-03-3/1176 від 12.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (договір поруки №12/01-03-3/1183 від 12.12.2013), Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (договір поруки №12/01-03-3/1090 від 11.12.2013).

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 договорів поруки поручителі зобов'язались відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть в майбутньому, які випливають з умов кредитного договору-1 та кредитного договору 2, зокрема зобов'язань з повернення кредит у розмірі та в строки, передбачені договорами, сплати проценти за користування кредитом, комісії в розмірах, передбачених кредитним договором, пені, штрафів, передбачених кредитними договорами, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитних договорів. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих зобов'язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Загальні підстави припинення поруки, яка за своєю правовою природою є зобов'язанням, передбачені у главі 50 Цивільного кодексу України, а спеціальні (додаткові) підстави її припинення визначено у статті 559 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 Цивільного кодексу України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 17.09.2014 у справі № 6-53 цс14.

Пунктом 7.2. договорів поруки передбачено, що вони вступають в силу з моменту їх підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діють до повного виконання забезпечених зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором.

Однак, як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, умова договорів поруки, закріплена в пункті 7.2. договорів, не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає положенням статті 252 Цивільного кодексу України, відповідно до якої строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами; термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка неминуче має настати. Зазначення у договорі поруки замість строку - терміну припинення поруки, тобто події, з якою пов'язується таке припинення - до повного виконання забезпечених зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором, не дає підстав для застосування частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України в частині її першого речення. Прийнявши до уваги викладене, а також те, що строк виконання основного зобов'язання (строк погашення відстрочених процентів за користування кредитом) встановлений в графіках, які є додатками до кредитних договорів, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню друге речення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України.

Докази внесення змін до умов договорів поруки щодо терміну дії поруки та її припинення в матеріалах справи відсутні.

Зі змісту частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України вбачається, що в тексті зазначеної норми застосовуються поняття "пред'явлення вимоги" та "пред'явлення позову", як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя, про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій з посиланням на правову позицію Верховного Суду України щодо застосування норми частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, викладену в постановах Верховного Суду України № 6-170цс13 від 17.09.2014, № 6-53цс14 від 17.09.2014, № 6-2662-цс15 від 20.04.2016, № 6-623цс17 від 06.09.2017.

Суди попередніх інстанцій з посиланням на висновки Верховного Суду України також обґрунтовано зазначили про те, що вказане положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. З огляду на викладене колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в касаційній скарзі на те, що він не мав можливості направити вимогу поручителям-2-12, місцезнаходженням яких є місто Донецьк та Донецька область - територія проведення антитерористичної операції та м. Керч Автономної Республіки Крим - тимчасово окупована територія. При цьому, позивач не обґрунтував та не надав доказів відсутності у нього можливості своєчасно подати позовну вимогу до поручителів.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Закінчення строку, встановленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Тобто, якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов'язання припинилися.

Врахувавши наведене, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що право банку на звернення до поручителів з відповідною вимогою про сплату заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених в Графіках погашення відстрочених процентів, що є додатками 1 до кредитних договорів в редакціях від 30.05.20108 року та від 26.06.2008 року, існувало у позивача протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, а саме:

за кредитним договором-1:

- по сплаті відсотків в сумі 658301,00 грн до 30.06.2015;

- по сплаті відсотків в сумі 651127,85 грн до 31.07.2015;

за кредитним договором-2:

- по сплаті відсотків в сумі 634417,00 грн до 31.07.2015;

- по сплаті відсотків в сумі 1263513,00 грн до 28.08.2015;

- по сплаті відсотків в сумі 204438,47 грн до 31.09.2015.

Однак, позивач з позовними вимогами звернувся до поручителів лише 29.09.2015, тобто вимоги про сплату заборгованості з відсотків за користування кредитом за кредитним договором-1 в повному розмірі 1309428,85 грн та кредитним договором-2 в частині сплати заборгованості в розмірі 1897930,00 грн до поручителів 1-10 (відповідачів 2-11) були заявлені вже після спливу шестимісячного строку, встановленого частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України від дня настання строку виконання основного зобов'язання, у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що зазначенні зобов'язання відповідачів 2-11, як поручителів, припинились та правильно та обґрунтовано відмовили у задоволенні позову до відповідачів 2-11 в частині солідарного стягнення з них зазначених сум.

Разом з цим суди дійшли висновку про те, що зобов'язання відповідача-12, як поручителя, припинились лише в частині сплати заборгованості за відсотками за кредитними договорами в сумі 3 207358,85 грн, а в частині сплати 204438,47 грн відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008 (кредитним договором-2) зобов'язання не припинились, оскільки позовна вимога про стягнення зазначеної суми заборгованості була пред'явлена до спливу встановленого частиною 4 статті 559 Цивільного кодексу України шестимісячного строку від дня настання строку сплати зазначеної суми відсотків, встановленого в Графіку погашення відстрочених процентів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин положення частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, а підстави для задоволення клопотання позивача, заявленого в касаційній скарзі, про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв'язку з необхідністю відступлення від висновку Верховного Суду України щодо застосування частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України відсутні.

Однак, cтягнувши з боржника та поручителів як солідарних боржників на користь банку заборгованість за кредитним договором, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми статті 554 Цивільного кодексу України.

Колегія судів не погоджується повністю із зазначеним висновком та вважає, що суди попередніх інстанцій безпідставно не прийняли до уваги те, що позовні вимоги в частині стягнення 204438,47 грн відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008 (кредитним договором-2) були пред'явлені позивачем 29.09.2015 до боржника та до всіх поручителів, а не лише до поручителя-11 (відповідача-12), у зв'язку з чим суди помилково стягнули зазначену суму заборгованості лише з відповідача-12, в той час як сума заборгованості в розмірі 204438,47 грн відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008 підлягає стягненню солідарно з боржника та з кожного поручителя окремо.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

За своєю юридичною природою порука є договірним зобов'язанням, адже виникає на підставі договору.

За нормами статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 01.03.2017 у справі № 6-923цс16, від 30.09.2015 у справі № 6-1348 цс15.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору. При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 Цивільного кодексу України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не має права пред'явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

З огляду на викладене, а також на те, що нормами закону (як і умовами договорів поруки) не допускається солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини 3 статті 554 Цивільного кодексу України відсутні.

З огляду на викладене, рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн підлягають зміні з викладенням цієї частини резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частиною 1 статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, однак не прийняли до уваги те, що позовні вимоги в частині стягнення 204438,47 грн відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 015/05/00363 від 26.06.2008 (кредитним договором-2) підлягають задоволенню щодо всіх відповідачів, кожний з яких є солідарним з позичальником боржником, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції в цій частині підлягають зміні з викладенням цієї частини резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 у справі № 905/2475/15 змінити в частині стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 у справі № 905/2475/15 в наступній редакції: "Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд" (83001, м. Донецьк, пр-т Маяковського, 23, ідентифікаційний код 25103758) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32794569) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр" (87123, Донецька область, Волноваський район, с. Гранітне, вул. Южна, 21, ідентифікаційний код 04628681) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дар" (98310, Автономна Республіка Крим, м. Керч, вул. Орджонікідзе, 1-в, ідентифікаційний код 21952704) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ" (83023, м. Донецьк, вул. Харітонова, 2, ідентифікаційний код 25337232) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 30871714) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 163, ідентифікаційний код 30645523) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (08600, м. Васильків, вул. Декабристів, 45, ідентифікаційний код 31660851) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія" (83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 163, ідентифікаційний код 32164774) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (83059, м. Донецьк, вул. 8 марта, 34, ідентифікаційний код 30585695) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

Стягнути солідарно з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой" (83001, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 69А, ідентифікаційний код 32476628) та поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, 2, ідентифікаційний код 32794511) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість за процентами за договором овердрафту №015/05/00363 від 26.06.2008 в розмірі 204438,47 грн (двісті чотири тисячі чотириста тридцять вісім гривен сорок сім копійок).

3. В інших частинах рішення Господарського суду Донецької області від 27.07.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.02.2018 у справі № 905/2475/15 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

І. Ткач