ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" липня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/162/17

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород

з участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Ратушняка Сергія Миколайовича, м. Ужгород

про визнання недійсними та скасування п. 2 та п. 3 рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 28-р/к від 20.12.2016 року у справі № 03.1-28/2016,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород заявлено позов до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород про визнання недійсними та скасування п. 2 та п. 3 рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 28-р/к від 20.12.2016 року у справі № 03.1-28/2016. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.03.2017 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Фізичну особу - підприємця Ратушняка Сергія Миколайовича

Справа № 907/162/17 перебувала у провадженні колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_3., суддів - Васьковський О.В. та Ремецькі О.Ф.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Закарпатської області від 09.07.2018 року № 02-02/85/18 у зв'язку з припиненням ОСОБА_3 (головуючим суддею по справі) повноважень судді господарського суду Закарпатської області, що унеможливлює продовження ним розгляду даної справи, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 907/162/17.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Закарпатської області від 09.07.2018 року, справу № 907/162/17 розподілено судді Пригарі Л.І.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який серед іншого, полягає в усуненні всіх розумних сумнівів сторін та сторонніх осіб щодо безсторонності такого суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

За приписами ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Положеннями ст. ст. 6, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до статті 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 року, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Статтею 10 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя повинен виконувати обов'язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 року № 1 був затверджений Коментар до Кодексу суддівської етики (далі - Коментар).

В цьому Коментарі зазначено, що суддя повинен дбати про те, щоб його поведінка була бездоганною з точки зору стороннього спостерігача. Дії та поведінка судді повинні підтримувати впевненість громадськості у чесності й непідкупності судових органів. Не досить лише вершити правосуддя; потрібно, щоб його звершення було очевидним для загалу.

В Коментарі до статті 15 Кодексу зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Згідно з положеннями коментованої статті підставою для самовідводу може стати обставина, коли судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Це означає, що особисто судді стали відомі певні обставини або факти, які потенційно можуть вплинути на прийняття ним рішення по справі або викликати у сторін сумніви в справедливості та об'єктивності судді.

Предметом спору у справі № 907/162/17 є визнання недійсними та скасування пунктів оспорюваного рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яким було визнано дії ПАТ "Закарпатгаз" щодо безпідставного проведення перерахунку обсягів (об'ємів) спожитого природного газу Фізичною особою-підприємцем Ратушняк С.М. такими, що порушують законодавство про захист економічної конкуренції.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 18.01.2018 року у справі № 907/1204/15 (головуючий суддя Пригара Л.І., судді Андрейчук Л.В. та Васьковський О.В.) у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Закарпатгаз" з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатгаз Збут", м. Ужгород до відповідача Фізичної особи-підприємця Ратушняка Сергія Миколайовича, м. Ужгород про стягнення збитків в розмірі 305 794 грн. 25 коп. (з урахуванням зміни предмету позову та зменшення позовних вимог) відмовлено повністю. При цьому, у межах даної справи здійснювалося дослідження доказів та оцінка обставин, пов'язаних з проведенням ПАТ "Закарпатгаз" обстеження газовикористовуючого обладнання на об'єкті ФОП Ратушняк С.М., за результатами якого здійснено перерахунок обсягів спожитого газу ФОП Ратушняк С.М. та пред'явлено зазначений позов.

Як вбачається із предмету спору у справі № 907/162/17 оспорюване рішення відповідача прийнято за результатами розгляду заяви представника ФОП Ратушняка С.М. щодо неправомірних дій ПАТ "Закарпатгаз", пов'язаних з проведенням перерахунку обсягів спожитого газу на об'єкті ФОП Ратушняк С.М., та стосується тих же самих господарських відносин ПАТ "Закарпатгаз" та ФОП Ратушняк С.М., внаслідок яких виник спір, що вирішувався судом у справі № 907/1204/15.

За таких обставин, оскільки головуючим суддею Пригарою Л.І. при прийнятті у складі колегії суддів рішення у справі № 907/1204/15 здійснювалася оцінка аналогічних доказів та обставин, можливим є виникнення сумнівів щодо сформованої позиції головуючого судді Пригари Л.І. стосовно зазначених доказів, а відтак - сумнівів у неупередженості судді при судовому розгляді справи № 907/162/17.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи безстороннім судом та з метою виключення сумнівів щодо неупередженого розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити самовідвід головуючого судді Пригари Л.І. від розгляду справи № 907/162/17 та передати справу на повторний автоматизований розподіл справи у порядку, встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Задовольнити самовідвід судді господарського суду Закарпатської області Пригари Л.І. у розгляді справи № 907/162/17 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород з участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізичної особи - підприємця Ратушняка Сергія Миколайовича, м. Ужгород про визнання недійсними та скасування п. 2 та п. 3 рішення адміністративної колегії Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 28-р/к від 20.12.2016 року у справі № 03.1-28/2016.

2. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Пригара Л.І.