ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа № 922/4044/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Галата В.Г. (виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань),

від відповідача - Рижков А.В. - на підставі ордеру від 07.06.2018 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.11.2005 № НОМЕР_1),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" (вх. №774 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі № 922/4044/17 (суддя Ольшанченко В.І.), ухвалене об 11:56 год. в м.Харкові, повний текст рішення складено 12.03.2018,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Новомосковський трубний завод", м. Новомосковськ,

до Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання", м. Харків,

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

28.11.2017 позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А, зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016 на аналогічну належної якості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. 5.6 договору поставки №244/16 від 01.04.2016 р., п. 40 Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, затвердженого постановою РМ СРСР №888 від 25.06.1988, ч. 6 ст. 269 ГК України та ч. 2 ст. 679 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 позов задоволено повністю. Зобов'язано ПрАТ "Укрпромобладнання" здійснити заміну лампи ГУ-88А зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016 р., на аналогічну належної якості. Стягнуто з ПрАТ "Укрпромобладнання" на користь ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Місцевий господарський суд з посиланням на ст.ст. 526, 530, 629, 678 ЦК України вказує, що відповідач не надав доказів вжиття заходів для усунення за свій рахунок виявлених дефектів генераторної лампи ГУ-88А протягом гарантійного строку та не довів, що дефекти, встановлені висновком експерта Дніпропетровської ТПП №М876 від 23.10.2017, виникли внаслідок порушення позивачем правил її експлуатації або зберігання. Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку про помилковість посилань відповідача про те, що встановлений у договорі термін гарантії не може перевищувати термін гарантії, що надається виробником, як такого що суперечить положенням статті 269 ГК України.

ПрАТ "Укрпромобладнання" з вказаним рішенням не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків місцевого господарського суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" до ПрАТ "Укрпромобладнання" про зобов'язання вчинити дії відмовити. Відшкодувати ПрАТ "Укрпромобладнання" за рахунок ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" суму сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи свою позиції у справі, відповідач вказує на наступні обставини справи: по-перше, акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу генераторної лампи ГУ -88А на стані № 8 складений з порушенням норм чинного законодавства України та умов п. 6.1 договору, у зв'язку з чим не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження факту існування істотного порушення вимог щодо якості переданого товару в порядку та спосіб, визначений чинним законодавством України та договором; по-друге, судом не встановлено причин виходу товару з ладу, а також факту здійснення експлуатації позивачем лампи у відповідності до умов та рекомендацій, викладених у паспорті виробника; по-третє, висновок експерта № М876 від 23.10.2017, складений Дніпропетровською ТПП, не відповідає вимогам чинного законодавства, не містить чітких висновків щодо причини аварійного виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані № 8, у зв'язку з чим не може вважатися належним доказом у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі № 922/4044/18 - без змін. В обґрунтування своєї позиції у справі вказує, що відповідач був обізнаний про факт виходу з ладу поставленої генераторної лампи, про що свідчить направлені на його адресу відповідні листи та спільний акт, складений 28.07.2017. З моменту отримання повідомлення відповідачем не здійснено жодних заходів і дій для належного виконання зобов'язання та забезпечення загальногосподарського інтересу, як наслідок, ПАТ "Інтерпайп НМТЗ" позбавлений можливості використовувати придбане обладнання за призначенням, оскільки останнє перебуває в неробочому стані.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2018 у зв'язку з перебуванням судді Шутенко І.А. у відрядженні для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А.

В судовому засідання представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд рішення Господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.04.2016 між Приватним акціонерним товариством "Укрпромобладнання" (іменоване - "постачальник") та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" (іменоване - "покупець") укладено договір поставки №244/16 (надалі договір), відповідно до п. 1.1 якого встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (надалі товар). Найменування, асортимент, кількість, ціна, умови та строки поставки товару зазначаються у специфікаціях, що оформлюються у вигляді додатків і складають невід'ємну частину цього договору (а.с. 14-19).

Згідно з п. 2.3, 2.4 договору ціна за одиницю виміру товару, яка зазначається в узгоджених сторонами специфікаціях, є фіксованою і не підлягає збільшенню. Сума цього договору визначається як загальна вартість товару, поставленого за весь період дії цього договору на підставі оформлених сторонами специфікацій.

Пунктами 3.1 та 3.2 договору передбачено, що товар за цим договором поставляється на умовах, викладених у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року, та зазначених у специфікаціях.

Товар поставляється узгодженими партіями протягом терміну дії цього договору. Строк поставки товару зазначається у специфікаціях.

Відповідно до п.п. 3.5, 3.6 договору товар передається постачальником покупцю на підставі видаткової накладної з відміткою покупця про приймання товару. Датою поставки товару і датою переходу права власності на товар є дата, зазначена покупцем у видатковій накладній при прийманні товару. Сторони у специфікації мають обумовити інші умови визначення дати поставки товару і дати переходу права власності на товар.

Згідно з п. 4.1 договору покупець здійснює розрахунки шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в порядку та строки, зазначені у специфікаціях.

Відповідно до пунктів 5.1 - 5.6 вищевказаного договору якість товару, що поставляється за цим договором, повинна відповідати вимогам ГОСТів, технічним та іншим умовам, передбаченим специфікаціями. Строк виготовлення/випуску товару має бути зазначений у специфікаціях. Товар повинен поставлятися комплектно, відповідно до вимог стандартів та технічних умов.

Покупець має право перевіряти відповідність товару вимогам, встановленим у постачальника або виробника. На письмову вимогу покупця постачальник зобов'язаний в 5-ти денний термін надати покупцю копії витягів з відповідних стандартів або технічних умов на товар, що поставляється за цим договором.

Упаковка для кожного типу товару повинна відповідати нормативно-технічній документації на цей товар та забезпечувати його збереження під час транспортування з урахуванням можливих перевантажень. Тара та упаковка не є багатооборотними та зворотними.

Маркірування для кожного типу товару повинно відповідати діючим стандартам та технічним умовам на цей товар.

Строк гарантійних зобов'язань на товар визначається технічними умовами і державними стандартами, передбаченими для кожного типу товару, та зазначається у специфікаціях.

Якщо протягом гарантійного строку в товарі будуть виявлені недоліки, пов'язані з його якістю, постачальник зобов'язаний за власний рахунок усунути недоліки або замінити товар протягом 20-ти календарних днів від дати отримання письмового повідомлення покупця про виявлені недоліки. Постачальник має право залучати третіх осіб до виконання робіт, пов'язаних з усуненням виявлених протягом гарантійного строку недоліків, тільки з письмової згоди покупця.

Згідно з п. 6.1 договору приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості", затвердженою ухвалою Держарбітражу №П-6 від 15.06.1965 р. зі змінами та доповненнями, за якістю відповідно до Інструкції "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якістю", затвердженою ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1966 р. зі змінами та доповненнями, та сертифікатом якості виробника.

У разі виявлення недостачі, або неякісного/некомплектного товару, покупець сповіщає постачальника про необхідність участі його представника в сумісній перевірці та оформленні рекламаційного акту. Відповідальність за участь представника виробника в прийманні такого товару покладається на постачальника.

При нез'явленні представників у встановлений строк, рекламаційний акт складається за участю компетентного представника громадськості підприємства покупця (згідно п. 18-б Інструкції Держарбітражу №П-6 та п. 20-б Інструкції Держарбітражу №П-7).

Згідно з п. 7.4 договору у випадку поставки товару невідповідної якості/асортименту постачальник зобов'язаний в 10-ти денний термін від дати письмової заявки покупця замінити такий товар товаром належної якості/асортименту. Покупець має право відмовитись від приймання та оплати товару невідповідної якості /асортименту, а якщо вартість такого товару вже оплачена - зажадати повернення грошових коштів.

Пунктом 10.2, 10.3 договору сторони визначили, що строк дії договору встановлюється на період з 01.04.2016 по 31.12.2016 року, а в частині не виконаних зобов'язань - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до специфікації (додаток 6 до договору поставки від 01.04.2016 №244/16) передбачено в якості товару лампу ГУ-88А російського виробництва в кількості 1 шт. на суму 514080,00 грн. (а.с. 20) Термін гарантійних зобов'язань - 12 місяців від дати поставки. Постачальник несе гарантійні зобов'язання в період гарантійного терміну за умови дотримання покупцем правил зберігання і експлуатації.

Товар поставляється автотранспортом постачальника на умовах поставки "СРТ, склад покупця, м. Новомосковськ" відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року та супроводжується товарно-транспортною накладною.

Строк поставки протягом 20-ти календарних днів від дати зарахування авансового платежу на рахунок постачальника. Датою поставки вважається дата, зазначена покупцем у товарно-транспортній накладній. Датою переходу права власності на товар є дата, зазначена покупцем у видатковій накладній.

Ціна визначається з урахуванням базових умов поставки "СРТ, склад покупця, м. Новомосковськ" відповідно до правил Інкотермс у редакції 2010 року.

Вартість товару, що поставляється по даній специфікації, складає 514080,00 грн.

Розрахунок по даній специфікації покупець здійснює шляхом грошових коштів на рахунок постачальника у наступному порядку:

- 60% від вартості товару протягом 5-ти банківських днів від дати надання постачальником рахунку на оплату;

- 20% від вартості товару протягом 5-ти банківських днів від дати письмового повідомлення постачальника про готовність товару до відвантаження;

- 20% від вартості товару протягом 20-ти банківських днів від дати поставки.

Згідно п. 6.1 паспорту виробника на генераторну лампу ГУ-88А Інд.№49, дата виготовлення березень 2011 р. гарантійний строк становить 5 років з дати приймання. Відповідно до п. 3.1 паспорту датою приймання є 05.03.2011 р. ВТК 14.

Позивач на виконання взятих на себе зобов'язань за договором сплатив відповідачу попередню оплату в загальній сумі 515820,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: №10201 від 02.12.2016 на суму 38325,00 грн., №10233 від 05.12.2016 на суму 25630,00 грн., №254 від 17.01.2017 на суму 244493,00 грн., №5528 від 07.07.2017 на суму 207372,00 грн.(а.с. 21-24).

12.05.2017 представниками сторін був складений акт огляду товару (лампи генераторної ГУ88А №49) без зауважень.

Відповідач поставив позивачу товар, а позивач прийняв його без зауважень по кількості та якості, що підтверджується копіями видаткової накладної №573 від 10.07.2017, ТТН №Р573 від 10.07.2017, підписаної уповноваженою особою сторони та засвідченої відбитком штампу позивача у цих накладних (а.с. 26-28).

10.07.2017 представниками позивача був складений акт огляду та перевірки товару, відповідно до якого комісія дійшла висновку про відповідність поставленої генераторної лампи ГУ-88А по кількості і якості вимогам договору поставки №244/16 від 01.04.2016 і можливість її встановлення у зварювальний генератор ВЧГ-400 трубоелектрозварювального стану №8 (а.с. 29).

16.07.2017 позивачем введено в експлуатацію генераторну лампу ГУ-88А, що підтверджується копією витягу з журналу обліку напрацювання генераторних ламп ГУ-88А стани №5, №7, №8, №9 (а.с. 33).

24.07.2017 виник аварійний вихід з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані №8 внаслідок внутрішнього замикання сітки на катод, про що представниками позивача був складений акт №3, у висновках якого зазначено, що можливою причиною виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А є заводський брак і лампа не підлягає технічному обслуговуванню та експлуатації (а.с. 30, 31).

26.07.2017 позивач надіслав відповідачу листа, в якому просив відрядити представника для участі в роботі комісії для проведення перевірки у відповідності до п. 6.1 договору, Інструкції П-6 (а.с. 35, 36).

28.07.2017 комісією у складів: головуючого Бертман А.В., членів комісії: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 складений акт аварійного виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані № 8 за №3, відповідно до якого зафіксовано, що (а.с. 38, 39)

06.09.2017 відповідач у листі №1950 повідомив позивача про відмову виробника у гарантійному ремонті і заміні лампи, а також про пропозицію виробника (АТ "С.Е.Д. СПб") провести експертизу на стенді у м. Санкт-Петербург, вартість якої становить 15800,00 грн. Відповідач у цьому листі зазначив про готовність здійснити транспортування лампи до АТ "С.Е.Д. СПб", м. Санкт-Петербург, і назад з наступним виставленням рахунку в адрес позивача на оплату робіт по експертизі і ремонту лампи (а.с.96).

13.09.2017 позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу №13-393, в якому вимагав здійснити заміну лампи ГУ-88А №49 на аналогічну у строк, встановлений договором (а.с. 40,41).

У своїй відповіді №2455 від 08.11.2017 на повідомлення-вимогу позивача, відповідач повідомив про відмову, посилаючись на те, що без проведення відповідної експертизи виробником або незалежною експертною установою відсутні правові підстави для заміни лампи, оскільки достовірно не встановлені причини виходу її з ладу (а.с.45,46). Як зазначає у цій відповіді відповідач, виробником генераторної лампи ГУ-88А №49 є акціонерне товариство "С.Е.Д.-СПб" Росія м. Санкт-Петербург, але на звернення до нього відповідач відповіді не отримав.

Позивач звернувся до Дніпропетровської торгово-промислової палати за висновком. У висновку експерта №М876 Дніпропетровської ТПП від 23.10.2017 р. зазначається, що генераторна лампа ГУ-88А №49 підлягає відправці на адресу постачальника для гарантійного ремонту або заміни на нову.

У зв'язку з відсутністю здійснення відповідачем заходів щодо усунення порушення взятих на себе за договором зобов'язань в частині поставки якісного товару, позивач звернувся до суду з метою захисту порушеного права та законного інтересу, що передбачено ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 20 ГК України, з вимогою зобов'язати відповідача виконати свої зобов'язання, а саме: здійснити заміну лампи ГУ-88А зав.№49, поставленої за договором № 244/16 від 01.04.2016. на аналогічну належної якості.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору поставки №244/16 від 01.04.2016, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та §1глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 264 ГК України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб'єктів господарювання, здійснюються суб'єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Відповідно до положень статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 689 ЦК України покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства

Як встановлено колегією суддів, на виконання умов договору поставки від 01.04.2016 № 244/16 продавцем 10.07.2017 передано, а ПАТ "Інтерпайп Новомосковський трубний завод" прийнято лампу ГУ-88А на загальну суму 5140880,00 грн. з гарантійним терміном постачальника 12 місяців від дати поставки, що підтверджується вищевказаними видатковою накладною № 573 від 10.07.2017, товарно-транспортною накладною від 10.07.2017 № Р573, а специфікацією до договору поставки від 18.10.2016 (а.с. 20, 26-28). Відповідні накладні підписані з обох сторін без заперечень та зауважень.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Правові наслідки передання товару неналежної якості встановлені ст. 678 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 2 якої у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред'явлені до продавця або виготовлювача товару (ч.3 ст. 678 ЦК України).

Таким чином, приписами даної статті встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару покупець має право, зокрема, вимагати заміни товару.

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця.

Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України , при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов'язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що у випадку існування гарантії щодо якості товару обов'язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, в тому числі правил експлуатації та зберігання товару, покладається на нього.

Гарантії якості товарів, а також претензії у зв'язку з недоліками поставлених товарів регулюються ст. 269 ГК України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 269 ГК України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами.

Гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем), а щодо виробів народного споживання, які реалізуються через роздрібну торгівлю, - з дня роздрібного продажу речі, якщо інше не передбачено стандартами, технічними умовами або договором.

Недоліки придбаної позивачем 10.07.2017 лампи генераторної були виявлені в межах гарантійного строку (12 календарних місяців від дати поставки), визначеного умовами специфікації, яка є додатком № 6 до договору поставки № 244/16 від 01.04.2016. Відповідач, як постачальник товара, прийняв на себе гарантійні зобов'язання на товар, що постачався за накладною № 573 від 10.07.2017 в межах договору № 244/16 від 01.04.2016.

Позивач 26.07.2017, в межах наданого умовами договору гарантійного строку, звернувся до відповідача з претензією, в якій зазначив про виявлені ним значні пошкодження лампи генераторної, поставленої згідно з накладною від 10.07.2017 № 573, а також вимогою щодо направлення представника постачальника для участі в роботі комісії для проведення перевірки у відповідності до п. 6.1 договору та Інструкції П-6.

28.07.2017 комісією у складів: головуючого Бертман А.В., членів комісії: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (представник відповідача), ОСОБА_8 (представник відповідача) складений акт аварійного виходу з ладу генераторної лампи ГУ-88А на стані № 8 за №3, відповідно до якого встановлено, що вихід з ладу лампи стався за наслідками внутрішнього замикання сітки на катод (а.с. 38, 39)

В свою чергу, відповідач, заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, вказує, що наданий суду акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 не є належним доказом факту існування істотного порушення вимог щодо якості переданого товару в порядку та спосіб, визначений законодавством та договором, з огляду на те, що не відповідає вимогам, що встановленим Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 з наступними змінами, а саме не містить:

адресу одержувача продукції, даті і номер документа про повноваження представника на участь у перевірці продукції за якістю і комплектністю, а також вказівку про те, що ці особи ознайомлені з правилами приймання продукції за якістю і комплектністю, найменування та адреси виробника (відправника) і постачальника; дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника виробника (відправника); номери і дати договору та поставку продукції; рахунки-фактури, транспортної накладної (коносамента) і документа, що посвідчує якість продукції; умови зберігання продукції на складі отримувача до складання акта; технічні умови, за якими здійснювалася перевірка якості продукції.

Як встановлено судом, укладений між сторонами договір містить застереження щодо застосування до спірних відносин Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, яка затверджена постановою Державного арбітражу Союзу РСР від 25.04.1966 № П-7 (далі - Інструкція № 7), пунктом 1 якої визначено, що ця інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов'язковими для сторін правилами не встановлений інший порядок приймання виробничо-технічного призначення, та товарів народного споживання по якості та комплектності.

Відповідно до п. 6.1 договору у разі виявлення недостачі, або неякісного/некомплектного товару, покупець сповіщає постачальника про необхідність участі його представника в сумісній перевірці та оформленні рекламаційного акту. Відповідальність за участь представника виробника в прийманні такого товару покладається на постачальника.

Згідно з п. 9 Інструкції № 7 акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, що виявив приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Коли приховані недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її обробки, виробленої послідовно двома або декількома підприємствами, акт про приховані недоліки має бути складений не пізніше чотирьох місяців з дня отримання продукції підприємством, який виявив недоліки.

Акт про приховані недоліки, виявлені у продукції з гарантійними термінами служби або зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. Якщо для участі у складанні акта викликається представник виготовлювача (відправника), то до встановленого 5-денного терміну додається час, необхідний для його приїзду.

Акт про приховані недоліки товарів, гарантійний термін на які обчислюється з моменту їх роздрібного продажу, може бути складений також в період зберігання до продажу, незалежно від часу отримання товарів.

Відповідно до п. 33 Інструкції акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Як встановлено судом, позивачем дотримано умови п. 6.1 договору в частині виклику представника відповідача для проведення сумісної перевірки поставки неякісного товару та складення рекламаційного акту за наслідками її проведення.

Наданий до матеріалів акт № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 складено в двосторонньому порядку, зокрема, за участю двох представників відповідача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, присутність яких засвідчена власними підписами посадових осіб, та не містить заперечень щодо викладених в ньому висновків, в тому числі щодо умов зберігання продукції на складі отримувача.

Відповідач не заперечує наявності у присутніх представників постачальника наявності повноважень на участь у проведеній 28.07.2017 перевірці якості товару на виконання умов договору поставки від 01.04.2016 № 244/16, відповідальність за обрання кандидатур для проведення перевірки товару яких покладена на постачальника. В свою чергу, відомості, які, на думку відповідача, мають бути зазначені у складеному акті на виконання положень Інструкції № 7, мають формальний характер та не підтверджують істотного порушення умов, за яких має бути встановлено факт поставки неякісного товару на виконання існуючих між сторонами договірних відносин.

За таких обставин, судова колегія вбачає можливим визнання акту № 3-28.07.17 аварійного виходу з ладу лампи генераторної на стані № 8 в якості належного доказу у справі, як такого, що складено у відповідності до умов п. 6.1 договору, та яким підтверджується факт наявності дефекту поставленого відповідачем товару - генераторної лампи ГУ-88А.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, Законом України "Про судову експертизу" визначені правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань (частина 4 вказаної норми).

Разом з цим, Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначені загальні правові, економічні та соціальні засади створення торгово-промислових палат в Україні, встановлено організаційно-правові форми і напрями їх діяльності, а також принципи їх взаємовідносин з державою.

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до ч.ч. 1 , 2 ст. 11 Закону торгово-промислові палати, зокрема, мають право проводити на замовлення українських і іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів ( у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

З огляду на вказані вище положення, посилання відповідача у апеляційній скарзі про те, що висновок експерта торгово-промислової палати не може вважатися належним доказом, на підставі якого можуть бути встановлені факти, що входять до предмету доказування у справі, є безпідставними.

Апеляційним господарським судом встановлено, що у висновку експерта №М876 Дніпропетровської торгово-промислової палати від 23.10.2017 р. чітко визначено несправність генераторної лампи ГУ-88А №49 через внутрішнє замикання керуючої сітки на катод лампи, у зв'язку з чим остання підлягає відправці на адресу постачальника для гарантійного ремонту або заміни на нову (а.с. 44).

В свою чергу, відповідач не наводить жодних обставин, з наявністю яких законодавець пов'язує порушення експертом порядку надання висновку щодо предмету дослідження (технічного стану генераторної лампи) та не доводить їх наявність належними доказами у справі.

Посилання відповідача на неможливість в спростування викладених відповідачем обставин провести зі свого боку експертне дослідження генераторної лампи ГУ-88А на стенді виробника - АТ "С.Е.Д. СПб" в м. Санкт-Петербург, є необґрунтованим. Зі змісту надісланого на адресу позивача листа від 06.09.2017 №1950 (а.с. 96) вбачається встановлення відповідачем умови оплати з боку покупця вартості проведення експертизи в розмірі 15800,00 грн., що ставить останнього у невигідне порівняно з відповідачем становище та не узгоджується з положеннями ст.679 ЦК України щодо покладення обов'язку доведення обставин порушення покупцем правил експлуатації або зберігання виробу на продавця.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.

З огляду на встановлені у справі обставини, недоліки, які виявив позивач у придбаній ним генераторної лампи мають характер прихованих, що виявлені в процесі її експлуатації, а також є істотними, оскільки не дозволяють використовувати отриманий товар за його призначенням.

Відповідач в свою чергу не надав доказів вжиття заходів для усунення за свій рахунок виявлених дефектів генераторної лампи ГУ-88А протягом гарантійного строку та не довів, що дефекти виникли внаслідок порушення позивачем правил її експлуатації або зберігання.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість заявленої позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити заміну лампи ГУ-88А, зав. №49, поставленої за договором №244/16 від 01.04.2016 р. на аналогічну належної якості, як такої що ґрунтується на наявних обставинах справи та вимогах чинного законодавства, а також узгоджується зі способом захисту, який визначений ст. 16 ЦК України та є ефективним у спірних правовідносинах.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, місцевий господарський суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм матеріального права під час винесення оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 129, 282 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 253, 254, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрпромобладнання" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.02.2018 у справі №922/4044/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 02.07.2018.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Р.А. Гетьман