ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. Справа № 922/4227/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Казакова О.В.

за участю представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача ОСОБА_1, за довіреністю від 14.02.2018 р.;

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. №1097 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 03.05.2018 р. у справі № 922/4227/17 ( суддя Кухар Н.М., повний текст рішення складено 14.05.2018 р.)

за позовом Державного підприємства "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, с. Червона Хвиля, Великобурлуцького району Харківської області

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Харків

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Державне підприємство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, с. Червона Хвиля Великобурлуцького району Харківської області, звернулося до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15. Позовні вимоги обгрунтовані зокрема тим, що при прийнятті зазначеного рішення про накладення штрафних санкцій у відповідача були відсутні докази вручення позивачеві саме вимоги голови відділення від 12.08.2015 р. № 02-26/3-3729. Про існування даної вимоги голови відділення та про рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач дізнався лише 19.10.2017 р., отримавши позовну заяву, у зв'язку з чим, на думку позивача, стягнення штрафу, як виду відповідальності за вчинене правопорушення, є безпідставним, оскільки можливе лише за наявності вини особи як обов'язкового елементу складу правопорушення.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.05.2018 р. у справі № 922/4227/17 у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що відсутні передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для визнання недійсним Рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15, оскільки ОСОБА_2 керівника відповідача від 12.08.2015 № 02-26/3-3729 про надання інформації надіслана позивачеві рекомендованим листом № 694, який був вручений 19.08.2015 уповноваженому на отримання кореспонденції ДП "ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН" Фещак, відповідно до договору про доставку поштових відправлень та періодичних видань, укладеного між УДППЗ "Укрпошта" в особі начальника ЦПЗ № 5 та ДП ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН". Інформацію, передбачену ОСОБА_2, позивач повинен був надати в строк до 02.09.2015 р. включно (у 14-денний термін з дня отримання вимоги). Проте, у встановлений головою відповідача строк позивач інформацію, передбачену ОСОБА_2, не надав, щодо подовження строку надання цієї інформації до відповідача не звертався, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за яке відповідачем на підставі статті 52 цього Закону застосовано штраф в розмірі 34000 грн. і т. ін.

Позивач, Державне підприємство "Пантелеймонівське" Інститут рослинництва ім. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції про отримання позивачем ОСОБА_2 позивача про надання інформації, оскільки в матеріалах справи відсутний опис вкладення у лист, який може бути належним доказом надсилання саме зазначеної ОСОБА_2, а не будь-якого іншого листа і т. ін.

Позивач представника для участі в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України має наслідком розгляд справи за відсутності цього учасника (його представника).

Представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу(вх. № 4830 від 22.06.2018 р.) та в судовому засіданні просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення-без змін, зазначаючи, зокрема, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судовою колегією встановлено наступне.

Відповідно до ОСОБА_2 голови Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02-26/3-3729 від 12.08.2015, було зобов'язано Державне підприємство "Дослідне господарство "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" у 14-денний строк з дня отримання цієї вимоги надати до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України наступну інформацію:

1. Копію статуту, свідоцтва про державну реєстрацію (за наявності) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Підприємства.

2. Щодо залишків зерна гречки на Підприємстві протягом червня-грудня 2014 року та січня-липня 2015 року у вигляді таблиці № 1.

3. Динаміку змін вартості зерна гречки за 2013-2014 роки, січень-липень 2015 року у вигляді таблиці № 2.

4. Щодо реалізації зерна гречки протягом червня-грудня 2014 року та січня-липня 2015 року в розрізі покупців у вигляді таблиці № 3.

5. Перелік конкурентів Підприємства у вигляді таблиці № 4.

6. Чим на думку суб'єкта господарювання викликане стрімке (більше 100%) підвищення оптово-відпускних цін на гречку та крупу гречану?

Рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15 визнано, що Державне підприємство "Дослідне господарство "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" (), не надавши інформацію, передбачену вимогою голови Відділення від 12.08.2015 № 02-26/3-3729, у встановлений ним строк, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Пунктом другим резолютивної частини зазначеного рішення за наведене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, на Державне підприємство "Дослідне господарство "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" на підставі статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 02.02.2017 Державним підприємством "Дослідне господарство "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме, зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна видів діяльності, інші зміни.

Після внесення зазначених змін, Державне підприємство "Дослідне господарство "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" змінило найменування на Державне підприємство "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" (позивач у справі).

Позивач вважає рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.10.2016 № 81-р/к незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що про існування вимоги керівника Відділення від 12.08.2015 за № 02-26/3-3729 та рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.10.2016 № 81-р/к позивач дізнався лише 19.10.2017, отримавши позовну заяву, оскільки раніше їх жодним чином не отримував, а тому стягнення штрафу, як виду відповідальності за вчинене правопорушення, є безпідставним, оскільки можливе лише за наявності вини особи як обов'язкового елементу складу правопорушення. Поштове повідомлення, на яке посилається відповідач при прийнятті рішення, на думку позивача, складено з порушенням вимог Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, та жодним чином не підтверджує факту надсилання та отримання позивачем саме вищезазначеної вимоги голови Відділення від 12.08.2015 р. за № 02-26/3-3729, оскільки не містить опису вкладення, з якого можливо було б встановити, який саме документ було відправлено даним поштовим відправленням.

При цьому позивач зазначає, що після отримання вищезазначеного рішення разом з позовною заявою відповідача, позивачем було проведено інвентаризацію вхідної кореспонденції державного підприємства за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2016 р., за результатами чого було встановлено, що в наявних архівних матеріалах ДП "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 жодних листів (звернень, заяв, повідомлень, вимог чи іншої кореспонденції) від Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не міститься, що підтверджується ОСОБА_1 інвентаризації від 05.12.2017 р. і т. ін.

Зказначене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що відсутні передбачені статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для визнання недійсним Рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15, оскільки ОСОБА_2 керівника відповідача від 12.08.2015 № 02-26/3-3729 про надання інформації надіслана позивачеві рекомендованим листом № 694, який був вручений 19.08.2015 уповноваженому на отримання кореспонденції ДП "ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН" Фещак, відповідно до договору про доставку поштових відправлень та періодичних видань, укладеного між УДППЗ "Укрпошта" в особі начальника ЦПЗ № 5 та ДП ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН". Інформацію, передбачену ОСОБА_2, позивач повинен був надати в строк до 02.09.2015 р. включно (у 14-денний термін з дня отримання вимоги). Проте, у встановлений головою відповідача строк позивач інформацію, передбачену ОСОБА_2, не надав, щодо подовження строку надання цієї інформації до відповідача не звертався, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за яке відповідачем на підставі статті 52 цього Закону застосовано штраф в розмірі 34000 грн. і т. ін.

Зазначені висновки господарського суду першої інстанції, на думку колегії суддів зроблено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених доказами, яким надано належну оцінку.

Статтею 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначено повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, право вимагати при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних осіб надання інформації, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 22-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України, суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно - господарського управління і контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно зі статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ним працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені строки.

Пунктом 13 ч. 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, серед порушень законодавства про захист економічної конкуренції визначено неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіальноговідділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до ч. 1 статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції, органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарюванн, юридичних осіб, фізичних осіб, групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичнихи осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абзацу 4 частини 2 цієї статті, за порушення, передбачені пунктом 13 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 48 Закону України Про захист економічної конкуренції, (далі по тексту Закон) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Статтею 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських

судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Статтею 59 Закону передбачено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порушення або неправильне застосування норм процессуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наданого відповідачем листа Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 04.12.2015 № 01-20/284 (а.с. 54) вбачається, що вимога керівника відповідача про надання інформації від 12.08.2015 № 02-26/3-3729 рекомендованим листом № 694 була вручена 19.08.2015 уповноваженому на отримання кореспонденції ДП "ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН" Фещак, відповідно до договору про доставку поштових відправлень та періодичних видань, укладеного між УДППЗ "Укрпошта" в особі начальника ЦПЗ № 5 та ДП ДГ "Червона Хвиля" ІР НААН".

Доводи позивача, щодо того, що факт надсилання йому зазначеної ОСОБА_2 може підтверджуватися лише описом вкладення до цінного листа, в якому зазначено вміст відправлення є безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачено обовязку органів Антимонопольного комітету України з надсилання вимоги про надання інформації цінним листом з описом вкладення, а тому наданий відповідачем рекомендований лист № 694 є належним та допустимими доказом надсилання саме ОСОБА_2, зважаючи на те, що позивачем не надано іншого поштового відправлення, що містилося в зазначеному листі. Більше того, позивач не надав доказів певного реагування на отриману кореспонденцію від відповідача, що має позначку про вручення.

Таким чином, як правомірно зазначив господарський суд першої інстанції, вищезазначений лист, наданий відповідачем, повністю спростовує доводи позивача щодо неотримання ним ОСОБА_2 керівника Відділення від 12.08.2015 № 02-26/3-3729.

Отже, інформацію, передбачену ОСОБА_2, позивач повинен був надати в строк до 02.09.2015 включно (у 14-денний термін з дня отримання вимоги).

Однак, у встановлений головою Відділення строк ДП "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" інформацію, передбачену ОСОБА_2, до Відділення не надало, а також не зверталось до Відділення щодо подовження строку надання цієї інформації.

Зазначені дії правомірно кваліфіковано відповідачем відповідно до п. 13 ч. 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції як порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіальноговідділення чи нормативно-правовими актами строки, за яке правомірно на підставі статті 52 цього Закону застосовано штраф в сумі 34000 грн.

До того ж, як правомірно встановлено господарським судом першої інстанції, копія Рішення від 04.10.2016 № 81-р/к, яким на позивача накладено адміністративне стягнення за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки, була направлена разом із супровідним листом від 11.10.2016 № 02-26/3-2870 рекомендованою кореспонденцією за № 364 до ДП "ДГ "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" та отримана уповноваженою особою позивача ОСОБА_4 15.10.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 64).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Тобто, антимонопольним законодавством не передбачено направлення рішення органу Антимонопольного комітету України листом з описом вкладення до нього.

Тобто відповідачем було повністю дотримано вимоги ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" щодо надсилання рішення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання.

Частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено право заявника, відповідача, третьої особи на оскарження рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

Оскільки Рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 81-р/к було отримано представником ДП "ДГ "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" 15.10.2016 р., позивач мав можливість оскаржити дане Рішення до 15.12.2016 р. включно.

Проте, позивач не звертався у встановлений строк до господарського суду з позовною заявою про визнання Рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення від 04.10.2016 № 81-р/к у справі № 3/12-151-15 недійсним.

Тобто ДП "ДГ "Червона Хвиля" Інституту рослинництва імені ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України" при поданні позову у даній справі пропущений присічний строк, встановлений Законом України "Про захист економічної конкуренції", для оскарження оспорюваного рішення відповідача, що є підставою для відмови в позові.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду першої інстанції відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 129, п. 1 ч. 1 статті 275, статтею 276, статтями 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 03.05.2018 р. у справі № 922/4227/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Пелипенко Н.М.