ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Справа № 915/244/18

м. Миколаїв

За позовом: Заступника керівника прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави

в особі: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області

до відповідача: ОСОБА_1

про: розірвання договору та повернення державного майна.

Суддя: Смородінова О.Г.

Секретар судового засідання: Ржепецька К.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Бескровна І.І. - за посвідченням № 035058 від 13.08.2015,

від позивача: Стасюк О.Д. - за довіреністю № 35 від 16.02.2016,

від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 21.12.2015 за № 342.

Суть спору:

23 березня 2018 року Заступник керівника прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № (15-31)3831вих-18 від 23.03.2018 до відповідача ОСОБА_1, в якій просить:

- розірвати договір № 8-Д купівлі-продажу (приватизації) державного майна об'єкта незавершеного будівництва, укладений 02.08.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області та ОСОБА_1;

- зобов'язати ОСОБА_1 повернути об'єкт незавершеного будівництва "Піонерський табір" в с. Рибаківка Березанського району Миколаївської області у державну власність в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області за актом приймання-передачі.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі: умов пунктів 5.3, 5.5, 5.6, 7.4, 11.3 договору № 8-Д купівлі-продажу (приватизації) державного майна від 02.08.2006 та рішень Рибаківської сільської ради і договорів про внесення змін до договору № 8-Д; акту поточної перевірки від 23.11.2017, інформації Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області від 30.06.2015 та від 15.02.2018; письмової пропозиції позивача № 07/24 від 10.01.2018 до відповідача щодо розірвання договору та повернення майна; норм ст. 19 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва», ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. ст. 611, 651 Цивільного кодексу України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та мотивовані тим, що необхідних дій, передбачених умовами договору (закінчення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію протягом обумовленого сторонами строку) ОСОБА_1 не здійснено, умови Договору №8-Д щодо зобов'язання добудувати об'єкт до 01.08.2017, ввести в експлуатацію, дотримуватись при цьому санітарних умов не виконано у зв'язку із чим наявні підстави для розірвання договору купівлі-продажу від 02.08.2006 та повернення об'єкта у державну власність.

Необхідно зазначити, що представник позивача як усно, так і письмово повністю підтримує заявлені прокурором позовні вимоги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у відзиві б/н від 02.05.2018 (вх. № 5401/18 від 07.05.2018) не погоджується із заявленими позовними вимогами, звертає увагу суду на те, що відповідачем не завдано шкоди встановленим порушенням, а позивачем не додано доказів реальної вартості понесених збитків та упущеної вигоди від підписання договору, що є порушенням вимог ст. 74 ГПК України.

29.05.2018 господарський суд постановив ухвалу, якою закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 26.06.2018.

26.06.2018 від відповідача по даній справі до суду надійшла заява б/н від 26.06.2018 (вх. № 7747/18) про застосування строків позовної давності.

Судом в судовому засіданні було з'ясовано наступне: по-перше, подана відповідачем заява пов'язана з розглядом справи; по-друге, не була заявлена з поважних причин в підготовчому провадженні.

Отже, після заслуховування позиції заявника та думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи, суд на підставі приписів статті 207 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

26.06.2018 за наслідками розгляду справи суд, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області (позивачем по справі) та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено нотаріально посвідчений договір № 8-Д купівлі-продажу (приватизації) державного майна об'єкта незавершеного будівництва, проданого на аукціоні, - «Піонерського табору», розташованого в с. Рибаківка Березанського району Миколаївської області (далі - Договір № 8-Д).

За твердженнями позивача, вартість об'єкта приватизації з урахуванням ПДВ ОСОБА_1 була сплачена повністю згідно з умовами договору.

Матеріали справи свідчать, що об'єкт незавершеного будівництва був переданий ОСОБА_1 за актом приймання-передачі від 17.08.2006, з моменту підписання якого у останнього виникло право власності на зазначений об'єкт (п. 1.2 Договору № 8-Д).

Відповідно до п. 5.3 Договору № 8-Д відповідач взяв на себе зобов'язання завершити будівництво, як об'єкта сімейного відпочинку, та ввести в експлуатацію протягом 5 років від дати нотаріального посвідчення договору.

Разом із тим, пунктом 5.5 Договору № 8-Д сторони передбачили, що у разі неможливості завершення будівництва у встановлені п. 5.3 цього договору строки, за наявності відповідних обґрунтувань, строки завершення будівництва можуть змінюватися за рішенням продавця та органу місцевого самоврядування з укладанням додаткового договору.

З наданих суду доказів вбачається неодноразове внесення учасниками змін до Договору № 8-Д, так зокрема:

1) договором, укладеним між сторонами 28.12.2011, про внесення змін до Договору № 8-Д на підставі звернення ОСОБА_1 та рішення Рибаківської сільської ради від 20.09.2011 № 31, термін добудови об'єкта незавершеного будівництва «Піонерський табір», який розташований за адресою: с. Рибаківка, Березанський р-н, Миколаївська обл., був продовжений до 02.08.2014;

2) договором укладеним між сторонами 08.08.2014 про внесення змін до Договору №8-Д згідно з рішенням Рибаківської сільської ради від 29.08.2014 № 54 термін добудови та введення в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва «Піонерський табір» продовжено до 01.08.2017 та передбачено після введення в експлуатацію створення 20 робочих місць в міжсезонний період та 60 робочих місць в курортний сезон.

До зобов'язань покупця за Договором № 8-Д увійшло також здійснення заходів щодо збереження навколишнього природного середовища, забезпечення дотримання санітарних та екологічних норм під час добудови об'єкта незавершеного будівництва та введення його в експлуатацію ( п. 5.6).

Водночас, до позову надано підписаний як продавцем так і покупцем (без заперечень) акт від 23.11.2017 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва «Піонерський табір» від 02.08.2006 із змінами № 8-Д, в якому Регіональним відділенням перевіркою встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог пунктів 5.3, 5.6 Договору 8-Д в частині добудови об'єкта, введення його в експлуатацію, створення робочих місць, а також дотримання санітарних норм під час добудови об'єкта.

Також, матеріали справи містять інформацію Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Миколаївській області від 30.06.2015 та від 15.02.2018 про те, що упродовж 2008-2018 років документи дозвільного характеру щодо готовності об'єкта зазначеного незавершеного будівництва не реєструвались.

Крім того, з наданих прокурором доказів вбачається, що Регіональним відділенням 12.01.2018 була направлена відповідачу письмова пропозиція за № 07/24 від 10.01.2018 щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення державного майна, яка залишилась без належного реагування зі сторони ОСОБА_1

Таким чином, прокурор та позивач стверджують, що необхідних дій, передбачених умовами договору (закінчення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію протягом обумовленого сторонами строку) ОСОБА_1 не здійснено, умови Договору №8-Д щодо зобов'язання добудувати об'єкт до 01.08.2017, ввести його в експлуатацію, дотримуватись при цьому санітарних умов не виконано, зв'язку з чим наявні підстави для розірвання договору купівлі-продажу від 02.08.2006 та повернення об'єкта у державну власність.

Предметом даного позову виступають дві немайнові вимоги заступника керівника прокурора Миколаївської місцевої прокуратури до відповідача щодо розірвання Договору № 8-Д та повернення об'єкта приватизації у державну власність.

Підставою виступають умови Договору № 8-Д від 02.08.2006 та норми ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи відносно норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного:

Статтею 19 Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва» (у редакції, що діяла на момент укладення договору № 8-Д) передбачалось, що обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є: встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва; заборона відчуження об'єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки, на якій розташований цей об'єкт, до завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації.

Згідно з ч. 2 ст. 19 вказаного вище Закону, у разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

Наведений Закон втратив чинність на підставі Закону № 2269 від 18.01.2018.

Разом із тим, аналогічні положення щодо підстав розірвання договору купівлі-продажу державного майна передбачені частиною 5 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» .

Так, відповідно до змісту Закону України «Про приватизацію державного майна» ( далі - Закон № 2163) при приватизації об'єкта державної власності шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. Укладення та внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог законодавства (частина 1); на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки (частина 5); у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку (частина 9).

Пунктом 7.4 Договору № 8-Д учасники дійшли згоди, що у разі невиконання покупцем встановлених цим договором обов'язків, продавець має право на розірвання договору, стягнення завданих збитків та повернення об'єкта незавершеного будівництва у власність продавця, у встановленому чинним законодавством порядку.

Пунктом 11.3 цього договору сторони передбачили, що у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду.

За правилами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач по справі не надав суду жодного доказу в обґрунтування своїх заперечень, не спростував вищенаведені факти та обставини, не навів обґрунтованих причин за яких ним на час звернення прокуратури з даним позовом не виконані умови спірного договору.

При цьому, позивач слушно зазначає, що продаючи недобудований об'єкт державної власності, Регіональне відділення, як уповноважений орган у сфері приватизації державного майна, розраховувало на його добудування, введення в експлуатацію та створення робочих місць. Однак, об'єкт приватизації дотепер залишається недобудованим.

Вказане свідчить про істотне порушення відповідачем, як покупцем, істотних умов Договору № 8-Д купівлі-продажу (приватизації).

Суд вважає, що матеріали даної справи містять належні докази того, що відповідачем протягом тривалого часу не виконуються умови Договору № 8-Д.

Акти перевірок виконання умов договорів купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва «Піонерський табір», а також квитанції по сплаті вартості за об'єкт приватизації, надані позивачем в додатках до відповіді на відзив, не підлягали дослідженню судом, оскільки не стосуються предмета доказування по даній господарській справі.

Пунктом 3 статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладена функція представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено також ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, затвердженого головою Фонду державного майна України 17.07.2012, Регіональне відділення реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, виступає орендодавцем нерухомого майна, яке є державною власністю; здійснює повноваження власника державного майна, щодо якого прийнято рішення про приватизацію, та контролює виконання умов договорів купівлі-такого майна.

Отже, за наслідками розгляду справи судом встановлено, що відповідачем не виконано умови приватизації, визначені пунктами 5.3, 5.6 спірного договору купівлі-продажу, а також статтею 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», а тому наявні встановлені законодавством та договором підстави для розірвання цього договору та повернення об'єкта приватизації у державну власність в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 207, 218, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір № 8-Д купівлі-продажу (приватизації) державного майна об'єкта незавершеного будівництва, укладений 02.08.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області та ОСОБА_1.

3. Зобов'язати ОСОБА_1 повернути об'єкт незавершеного будівництва "Піонерський табір" в с. Рибаківка Березанського району Миколаївської області у державну власність в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області за актом приймання-передачі.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28; ідентифікаційний код 02910048; р/р 0340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) 27453,67 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

орган, якому законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб: Заступник керівника прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 73);

позивач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, а/с № 34; ідентифікаційний код 20917284);

відповідач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Повне рішення складено та підписано 27 червня 2018 року.

Суддя О.Г. Смородінова