ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність

державного виконавця

"22" червня 2018 р. Cправа № 902/886/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів", м.Макіївка Донецької області

до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", м.Гнівань Тиврівського району Вінницької області

про стягнення 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки

за участю представників:

ТОВ "Завод метизних виробів", не з'явився;

Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області, ОСОБА_1, діє за довіреністю;

ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону", ОСОБА_2, голова правління, ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5, діють згідно довіреності;

спеціаліст - представник Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області ОСОБА_6, за посвідченням;

спеціаліст - керівник відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/886/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" до приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про стягнення 11626485,35 грн заборгованості згідно договорів поставки, з яких: 767096,47 грн - заборгованості за договором поставки №80-П від 22.10.2015; 8454530,66 грн - заборгованості за договором поставки №89-П від 07.12.2015 та 2404858,22 грн - заборгованості за договором поставки №65-П від 12.05.2016.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 позов задоволено повністю.

14.11.2017 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 позов було задоволено частково, зменшено розмір пені з підстав передбачених ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України, рішення суду першої інстанції підлягає змінено в частині стягнення пені; викладено резолютивну частину рішення в цій частині в наступній редакції: "Стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" 54 205,75 грн пені. В решті в частині стягнення пені - відмовлено.

05.03.2018 на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

07.06.2018 до суду надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця за №746/02 від 07.06.2018 (вх.канц.суду №02.1-39/23/18) за підписом голови правління ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" ОСОБА_8, якою останній просить суд:

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо відмови у знятті арешту з майна та грошових коштів ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" у межах виконавчого провадження неправомірними;

- скасувати арешт майна та грошових коштів ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону", накладений постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 11.12.2017 року у межах виконавчого провадження ВП №5535419.

Мотивуючи свою вимогу заявник зазначає, що під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області неправомірно вжито заходи по арешту коштів на рахунках боржника, внаслідок чого приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" не може виплатити заробітну плату своїм працівникам. Відмова державного виконавця у знятті "протиправного" арешту (бездіяльність останнього) стала підставою до звернення з даною скаргою.

Ухвалою суду від 08.06.2018 постановлено відкрити провадження по розгляду скарги ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" №746/02 від 07.06.2018, призначити скаргу ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" на бездіяльність державного виконавця до розгляду в засіданні на 18.06.2018.

14.06.2018 до суду від позивача/стягувача - ТОВ "Завод метизних виробів" надійшли пояснення по суті скарги, у яких останній проти скарги заперечує, вважає її необґрунтованою та безпідставною, та просить у її задоволенні відмовити.

18.06.2018 до суду за підписом старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 надійшов відзив на скаргу, у якому державний виконавець проти неї заперечує, у задоволенні скарги ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" просить відмовити у повному обсязі.

Дані документи оглянуто судом та долучено до матеріалів справи.

18.06.2018 в зв'язку з неявкою представника приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", з метою надання заявнику можливості реалізувати надані йому Господарським процесуальним кодексом України права оголошено перерву по розгляду скарги до 19.06.2018.

В судовому засіданні 19.06.2018 суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяючи врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, керуючись ст.ст. 71, 215 ГПК України, вирішив викликати спеціаліста Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області у наступне судове засідання з метою отримання консультацій з питань створення і використання рахунків із спеціальним режимом використання, в зв'язку з чим було оголошено перерву до 22.06.2018.

Ухвала суду про виклик спеціаліста від 19.06.2018 доставлена наручно до Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, її зміст було роз'яснено представнику казначейської служби ОСОБА_6

У судове засідання 22.06.2018 з'явились представники боржника (скаржника), державний виконавець Заводнюк І.М.

Представники боржника (скаржника) у судовому засіданні 22.06.2018 підтримали вимоги скарги у повному об'ємі з підстав, зазначених у ній. Уточнюючи свою позицію, останні зазначили, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на рахунок 7499, відкритий у ПАТ КБ "ПриватБанк", оскільки він є "транзитним" (кошти для виплати заробітної плати та соціальних платежів працівникам підприємства спочатку спрямовуються на нього для здійснення обов'язкових відрахувань).

ОСОБА_9ОСОБА_1 у судовому засіданні 22.06.2018 проти задоволення скарги заперечила з підстав зазначених у відзиві.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання 22.06.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений під розписку у попередньому засіданні, що в силу вимог ч.2 ст.342 ГПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області ОСОБА_6 пояснень на поставлені судом питання не надала.

За клопотанням представників приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", з огляду на відсутність заперечень інших учасників процесу, в якості спеціаліста було залучено керівника відділення публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" ОСОБА_7, яка пояснила, що боржник у справі №902/886/17 має не обтяжений забороною відкритий рахунок із спеціальним режимом використання для виплати заробітної плати - 4947. Разом з цим, спеціаліст підтвердила, що кошти, які потрапляють на зазначений рахунок спочатку спрямовуються на рахунок 7499 для здійснення обов'язкових відрахувань. Однак рахунок 7499 є поточним.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

Розглянувши скаргу №746/02 від 07.06.2018 ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" на дії державного виконавця при виконанні рішення господарського суду Вінницької області у справі №902/886/17, заслухавши пояснення представників боржника та державного виконавця, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.10.2017 позов задоволено повністю, вирішено стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул.Промислова, 15, м.Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" (86115, Донецька область, м.Макіївка, вул.Магістральна, буд.7а; код ЄДРПОУ 313135,35 грн боргу; 797796,20 грн 3% річних; 4440021,30 грн інфляційних втрат; 1088411,50 грн пені та 240000,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

14.11.2017 на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

Даний наказ позивачем-стягувачем пред'явлено до виконання.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої' служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 (надалі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області) від 11.12.2017 року відкрито виконавче провадження ВП№55353419 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 14.11.2017 року у справі №902/886/17.

Того ж дня ВПВР УДВС ГТУІО у Вінницькій області винесено дві постанови про накладення арешту на майно та грошові кошти, що містяться на рахунках приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону", а саме постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках: в ВФ ПАТ "Приватбанк", МФО 302689; АТ КБ "Союз", МФО 380515; АБ "Укргазбанк", МФО 320478; Філії ПАТ ПІБ в м. Вінниця, МФО 302571; Філії-ВОУ АТ "Ощадбанк", м.Вінниця, МФО 302076; Жмеринській філії АБ "Експр-Б", м.Жмеринка, МФО 302560, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

З врахування положень ст.ст. 34, 38 Закону державним виконавцем, з огляду на оскарження рішення суду у справі №902/886/17, 08.02.2018 винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 позов було задоволено частково, зменшено розмір пені з підстав передбачених ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України, рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення пені; викладено резолютивну частину рішення в цій частині в наступній редакції: "Стягнути з приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод метизних виробів" 54 205,75 грн пені. В решті в частині стягнення пені - відмовлено.

05.03.2018 на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2018 видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

Керуючись п.5 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» 05.03.2018 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

У подальшому виконавче провадження № 55353419 від 11.12.2017 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області по справі №902/886/17 від 14.11.2017 у порядку ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" приєднано до зведеного виконавчого провадження №55590151 від 19.01.2018 про стягнення з приватного акціонерного товариства «Гніванський завод спецзалізобетону» на користь юридичних осіб та держави заборгованості в розмірі 17 524 365,79 грн.

Також постановами від 05.03.2018 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку в ПАТ "РВС Банк", МФО 339072 та від 08.06.2018 - на рахунках в ПАТ АК "Південний", МФО 328209.

ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" листами від 12.01.2018, 19.03.2018, 07.05.2018 звертався до ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області з клопотанням про зняття арештів з рахунків боржника.

ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області надано відповідь на дані листи, в яких роз'яснено порядок зняття арешту з майна та рахунків боржника, повідомило про відсутність правових підстав для зняття арешту з коштів боржника.

Боржник, вважаючи, що відмова Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у знятті арешту з кошів боржника унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам та своєчасне відрахування податків і інших обов'язкових платежів, звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 2 та 5, 6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Згідно з пунктом 3 частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Таким чином, Законом України "Про виконавче провадження" покладено певні обов'язки не лише на державного виконавця, а й на боржника.

Доказів добровільного виконання рішення господарського суду Вінницької області від 14.11.2017 у справі № 902/886/17 відповідачем не надано.

За таких обставин при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 11.12.2017 старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області діяв відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження", виконуючи наказ господарського суду Вінницької області від 14.11.2017 у справі № 902/886/17.

Станом на час розгляду скарги визначені ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його чистин відсутні.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з роз'ясненням Національного банку України наданих листом "Щодо відкриття страхувальникам - роботодавцям окремих поточних рахунків" №25-111/2972-22535 від 14.12.2010, у відповідності до закону банк відкриває страхувальнику - роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 "Цільові кошти на вимоги суб'єктів господарювання" (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений постановою Національного банку України від 17.06.2004 №280).

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків, зокрема, належать рахунку за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України та актами Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене, банк при отриманні постанови про арешт коштів боржника від 11.12.2017 повинен був письмово повідомити орган ДВС про те, що рахунок має спеціальний режим використання і призначений для виплати заробітної плати та повернути постанову про арешт кошті боржника без виконання.

Відтак, арешт коштів боржника в порядку ст.ст. 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження" є обов'язком державного виконавця, визначений законом порядок покладає на банк обов'язок письмового повідомлення державного виконавця про спеціальний режим використання рахунку.

Між тим, такого письмового повідомлення від банку не надходило, а скаржником не подано належних доказів того, що рахунки у ПАТ "КБ Приватбанк" №7499 та у АБ "Укргазбанк" №4 дійсно мають спеціальний режим використання.

Зокрема щодо рахунку у ПАТ "КБ Приватбанк" №7499 - скаржником надано довідку ПАТ "КБ Приватбанк" про те, що згідно постанови про арешт коштів боржника ВП55353419 від 11.12.2017 та від 05.03.2018 накладено арешт на рахунок 7499, який використовується для сплати податків із заробітної плати відкритий у ПАТ КБ "Приватбанк" (, код банку 302689). Водночас виписок по зазначеному рахунку на підтвердження спеціального режиму використання даного рахунку скаржником не надано, аналогічно стосовно рахунку у АБ "Укргазбанк" №.

Натомість під час розгляду даної скарги судом з'ясовано, що відкритий приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" у ПАТ КБ "ПриватБанк" рахунок 7499 є поточним, а рахунок із спеціальним режимом використання для виплати заробітної плати - 4947 не обтяжений забороною.

З приводу заборони накладення виконавцем арешту на рахунки боржника, з яких здійснюється виплата заробітної плати його працівникам, Вищий господарський суд України в постанові від 24.10.2016 року у справі №918/45/16 (з перегляду ухвали про розгляд скарги на дії виконавчої служби) зазначив, що для відповідної заборони необхідно встановити, що виключно з такого рахунку здійснюється виплата боржником заробітної плати своїм працівникам, якими рахунками і для яких цілей користується боржник, чи є в нього інші рахунки і що сума на спірному рахунку є меншою від арештованої (що свідчило б про неможливість виплачувати відповідачем заробітну плату своїм працівникам), яка кількість працюючих на підприємстві, розмір фонду оплати праці, порядок виплати заробітної плати (переказ на рахунок працівника відкритий у банку чи виплата готівкою).

Суд звертає увагу на позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 05.07.2016 у справі №910/4811/15-г, щодо необхідності довести суду належними та допустимими доказами, що рахунок, відкритий в АБ "Укргазбанк", ПАТ "КБ Приватбанк", має спеціальний режим використання, а саме призначений виключно для нарахування та виплати заробітної плати, лікарняних, матеріальної допомоги, тощо, і на ньому не обліковуються/обліковувались кошти й іншого призначення, на які відповідно до чинного законодавства можливе накладення арешту та звернення стягнення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що твердження скаржника, що рахунки в АБ "Укргазбанк", ПАТ "КБ Приватбанк" мають спеціальний режим використання є безпідставним та голослівним, оскільки ним не доведено використання зазначених рахунків виключно для нарахування та виплати заробітної плати, а відтак вимоги про визнання бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області щодо відмови у знятті арешту з майна та грошових коштів ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" у межах виконавчого провадження неправомірними задоволенню не підлягають.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що державним виконавцем вживаються заходи відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», матеріалами справи спростовуються доводи скаржника про допущення органом ДВС протиправної бездіяльності при виконанні наказу № 902/886/17, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 255-257, 343, 344, п.17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" на бездіяльність державного виконавця №746/02 від 07.06.2018 (вх.канц.суду №02.1-39/23/18) відмовити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ТОВ "Завод метизних виробів" (86115, Донецька область, м.Макіївка, вул.Магістральна, буд. 7а);

3 - відповідачу - ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" (23310, Вінницька область, Тиврівський район, м.Гнівань, вул.Промислова, 15);

4 - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Міністерства юстиції України (21028, м.Вінниця, Хмельницьке шосе, буд,7)