ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1766/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - Н.С. Руденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018р.

у складі колегії суддів: О.І. Матущак - головуючий, Н.М. Кравчук, О.Л. Мирутенко

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Рент-е-ка Юкрейн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області

про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення

за участю представників учасників:

позивача: не з'явилися

відповідача: не з'явилися

третьої особи: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Львів" ім. Данила Галицького" (далі - ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" ім. Данила Галицького", позивач) звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Рент-е-ка Юкрейн" (далі - ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн", відповідач) про виселення ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн" із займаного нежитлового приміщення площею 6,0 м.кв., яке розташоване на першому поверсі триповерхової будівлі терміналу літ. "Б-3" за адресою: вул. Любінська, 168, м. Львів, яке перебуває на балансі Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" ім. Данила Галицького", та передане за договором оренди від 13.11.2014р. №148.

Позовні вимоги мотивовані припиненням договору оренди нерухомого державного майна № 148 від 13.11.2014р. та не звільненням відповідачем орендованих приміщень.

Позивач наголошує на тому, що відповідач продовжує безпідставно займати раніше орендоване за договором майно та здійснювати в ньому господарську діяльність, чим перешкоджає позивачеві у користуванні майном.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.11.2017р. у справі №914/1766/17 позов ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" ім. Данила Галицького" задоволено. Вирішено виселити ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн" з займаного нежитлового приміщення площею 6,0 м.кв., яке розташоване на першому поверсі триповерхової будівлі терміналу літ. "Б-3" за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168, яке перебуває на балансі ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького".

Рішення мотивовано припиненням дії договору, відсутністю між сторонами на момент подання позову договірних відносин та підтвердженням факту незаконного користування відповідачем без достатньої правової підстави майном.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018р. у справі №914/1766/17 скасовано рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2017р. та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована недоведеністю позивачем факту об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей щодо розпорядження майном.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ДП "Міжнародний аеропорт "Львів", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018р. у справі №914/1766/17 скасувати, рішення господарського суду Львівської області від 14.11.2017р. залишити в силі.

Скаржник посилається на відсутність заперечень відповідача щодо перебування останнього в орендованому приміщенні.

4. Позиції інших учасників справи

Відзиви чи заперечення на касаційну скаргу учасниками справи не подані.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

13 листопада 2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн" (орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №148 (далі - Договір), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове, платне користування державне нерухоме майно, частину нежитлового приміщення площею 6,0 кв.м. на першому поверсі 3-поверхової будівлі терміналу літ. "Б-3", за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Любінська, 168 (далі - майно), та перебуває на балансі ДП "Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького".

Пунктом 5.9 Договору сторонами погоджено, що у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної чи часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідно до пункту 10.1. договору, його укладено строком на 1 рік, що діє з 13.11.2014р. по 12.11.2015р. включно.

Пунктом 10.4 Договору сторони передбачили, що договір оренди продовжується за наявності письмової заяви орендаря за один місяць до закінчення терміну дії договору оренди.

У разу відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб (ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пунктів 10.9., 10.10. Договору у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Пунктом 10.11. Договору якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час користування майном за час прострочення.

Відповідно до акта від 13.11.2014р. про приймання-передачі нерухомого державного майна, загальною площею 6,0 м. кв., за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168 орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування майно за договором.

Між сторонами укладено договір від 27.11.2015р. про внесення змін до договору оренди, яким сторони, зокрема, внесли зміни в пункт 10.1., виклавши його в редакції: "Цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 13.11.2015р. по 12.11.2016р. включно".

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області листом №11-03-07693 від 28.11.2016р. повідомлено ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн" та ДП "Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького" про те, що договір оренди нерухомого державного майна від 13.11.2014р. № 148 припинив свою чинність 13.11.2016р. Зазначений договір оренди не підлягає пролонгації (продовженню) на наступний термін.

Фонд державного майна у листі, відповідно до п. п. 10.9, 10.10 Договору, вимагав повернути державне нерухоме майно, а саме: частину нежитлового приміщення, площею 6,0 кв.м., яке розташоване на першому поверсі 3-поверхової будівлі терміналу літ. "Б-3", за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Любінська, 168 та перебуває на балансі ДП "Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького". Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Між ТОВ "Рент-е-ка Юкрейн" та ДП "Міжнародний аеропорт Львів ім. Данила Галицького" підписано акт прийому-передачі нерухомого майна від 30.06.2017р., відповідно до якого орендар повертає, а балансоутримувач приймає зі строкового платного користування державне майно загальною площею 6,00 кв.м., яке розташоване на першому поверсі 3-поверхової будівлі терміналу літ. "Б-3", за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Любінська, 168.

Відповідно до вказаного акта претензій щодо стану орендованого майна балансоутримувач немає.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 759 ЦК України та ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Крім того, правовідносини, які виникають на підставі оренди комунального майна, також регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 2 ст. 291 ГК України передбачено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідний припис закріплено і в ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, Фонд державного майна повідомив орендаря та орендодавця про припинення дії договору оренди.

Відповідно до пунктів 10.9., 10.10. Договору у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та балансоутримувачем акта приймання-передавання, один примірник якого протягом трьох днів орендарем скеровується орендодавцю. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря.

Між сторонами підписано акт прийому-передачі нерухомого майна від 30.06.2017р.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області у письмових поясненнях, не погоджуючись із твердженнями позивача стосовно невиконання орендарем обов'язку щодо повернення орендованого майна зазначає, що вказане спростовується матеріалами справи, оскільки 13.11.2016р. договір оренди припинив свою чинність, а 30.06.2017р. між орендарем та балансоутримувачем підписано акт прийому-передачі орендованого майна.

Суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що внаслідок підписання зазначеного акта приймання-передачі від 30.06.2017р., згідно з яким орендоване майно відповідно до умов п. п. 5.9., 10.9., 10.10 Договору повернуто балансоутримувачу, орендар визнав факт припинення договірних відносин між сторонами.

Тобто, договір оренди є припиненим та між сторонами відсутні, на момент подання позову, договірні відносини.

Підставою позову є посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном та дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 вказаного Кодексу передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

Оскільки позивачем не доведено, а судами попередніх інстанцій не встановлено існуючих перешкод у користуванні позивачем майном, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Верховним Судом відхиляються доводи позивача про відсутність заперечень відповідача щодо перебування останнього в орендованому приміщенні, оскільки позивачем не доведено та документально не підтверджено використання відповідачем спірного майна, наявність перешкод у здійсненні користування позивачем майном та враховуючи, що позивачем прийнято без зауважень зі строкового платного користування державне нерухоме майно та підписано акт прийому-передачі.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано рішення місцевого господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні. Аргументи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної інстанції.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Львів" імені Данила Галицького" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018р. у справі № 914/1766/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач