УХВАЛА

м. Київ

12.07.2018Справа № 910/21682/15

За заявою ОСОБА_1

про відвід

у справі № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"

до Державного підприємства "Конярство України"

про банкрутство

Суддя Бондаренко Г. П.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді Господарського суду м. Києва Чеберяка П. П. перебуває справа №910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

28.11.2017 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 із заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2017 заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в межах справи № 910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" прийнято до розгляду та зупинено провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку до повернення матеріалів справи №910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" до Господарського суду м. Києва.

19.12.2017 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П.

Подана заява мотивована наявністю сумнівів у заявника щодо об'єктивності та неупередженості судді Чеберяка П. П. під час розгляду даної справи, оскільки, суддя Чеберяк П. П. приймав участь у розгляді заяви ОСОБА_2 від 03.06.2016 до Державного підприємства "Конярство України" про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати і відмовив у її задоволенні 15.08.2016, а відповідна ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016.

Матеріали справи № 910/21682/15 повернуто до Господарського суду м. Києва, після чого було вирішено питання про заявлений 19.12.2017 року відвід судді Чеберяку П.П.

Дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, Господарський суд міста Києва у складі судді Чеберяка П. П. на підставі ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України постановив ухвалу від 06.07.2018, якою зупинив провадження у справі № 910/21682/15 до вирішення суддею, визначеного у порядку, встановленому ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П., а матеріали вказаної заяви передав уповноваженій особі для вирішення питання щодо визнання складу суду для розгляду заяви про відвід судді.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 09.07.2018, матеріали заяви про відвід судді, поданої в межах справи № 910/21682/15, передано на розгляд судді Бондаренко Г. П.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За приписами ч. ч. 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши матеріали вищевказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П. мотивована тим, що суддя Чеберяк П. П. приймав участь у розгляді заяви ОСОБА_2 від 03.06.2016 до Державного підприємства "Конярство України" про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати, а прийнята за результатами розгляду вказаної заяви ухвала від 15.08.2016 була скасована постановою Вищого господарського суду України від 20.12.2016, і справу для розгляду заяви передано на новий розгляд.

З огляду на зазначене, заявник з посиланням на положення ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами, зазначає що суддя повинен заявити самовідвід.

Судом встановлено, що за результатами повторного автоматичного розподілу, заява ОСОБА_1 в межах справи № 910/21682/15 була передана для нового розгляду судді Господарського суду міста Києва Паську М. В., який 02.02.2017 відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати в межах справи № 910/21682/15.

Станом на момент розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П. діють положення Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка дії з 15.12.2017. Питання відводу та самовідводу судді регулюються статтями 35, 36, 38, 39, 40 вказаного кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 Господарського процесуального кодексу України (ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, яка діє з 15.12.2017, встановлені такі вимоги недопустимості повторної участі судді у розгляді справи: 1) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; 3) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції; 4 суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції; 5) суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі; 6) суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

У відповідності до ч. ч. 3, 4 п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/606/2013 від 28.03.2013, у разі оскарження судових рішень, які опосередковують рух справи про банкрутство (ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, ухвали про введення процедури санації, ухвали про затвердження плану санації, постанови про визнання боржника банкрутом тощо), провадження у справі про банкрутство підлягає зупиненню відповідно до статті 79 ГПК. У разі ж скасування зазначених судових рішень, у тому числі ухвали про припинення провадження у справі, ухвали про відмову в порушенні справи про банкрутство, справа (заява) передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду; якщо ж скасовуються інші судові рішення, то справа передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду лише у відповідній частині (наприклад, у частині розгляду грошових вимог кредитора, розгляду заяви про визнання правочину недійсним тощо). Після розгляду (нового розгляду) справи у відповідній частині іншим складом суду, дані матеріали приєднуються до основної справи для подальшого розгляду.

Як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 20.12.2016, ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.08.2016, винесену за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 03.06.2016 до Державного підприємства "Конярство України" про поновлення на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати, скасовано частково, та в скасованій частині передано на новий розгляд, що прямо зазначено в постанові Вищого господарського суду України від 20.12.2016. Зазначена заява (від 03.06.2016) була розглянута по-новому суддею Пасько М. В., про що була винесена відповідна ухвала від 02.02.2017, відповідно підстав вважати, що суддя Чеберяк П. П. не має права розглядати іншу заяву - заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку від 28.11.2017, яка передана для розгляду судді Чеберяку П. П. в межах справи №910/21682/15 про банкрутство, з огляду на приписи ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та роз'яснення викладені в Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/606/2013 від 28.03.2013, відсутні. Оскільки розгляд іншої заяви в межах справи про банкрутство, навіть за умови її подання тим самим заявником, не є новим розглядом справи (заяви в межах справи про банкрутсво) судом першої інстанції після скасування рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно із ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ч. 3, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П., судом встановлено, що заявником не надано жодного належного доказу, в розумінні ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, в підтвердження вказаних обставин у заяві. В той час, як в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 було зазначено стосовно суб'єктивного критерію, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П. у справі № 910/21682/15 не підлягає задоволенню, у зв'язку з відсутністю підстав та доказів в підтвердження обґрунтувань для відводу судді, наведені у заяві мотивування не можуть бути прийняті судом як підстава для відводу судді у розумінні процесуального закону.

Керуючись ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чеберяка П. П.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 12.07.2018 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г. П. Бондаренко