ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" червня 2018 р. Cправа № 902/183/18

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, м.Вінниця

до фермерського господарства "Хог-Агро", с.Пасинки Шаргородського району Вінницької області

про стягнення 196018,13 грн неустойки згідно договору оренди

за участю представника позивача ОСОБА_1 (діє за довіреністю №06-14/72 від 06.03.2018);

представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/183/18 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про стягнення з фермерського господарства "Хог-Агро" 196018,13 грн пені та штрафу, що нараховані на підставі п.13 договору оренди землі №172 від 27.02.2018, в зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку щодо сплати орендної плати в строки, визначені договором.

Ухвалою суду від 23.04.2018 постановлено відкрити провадження у справі №902/183/18, розгляд справи №902/183/18 здійснити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 22.05.2018.

Ухвалою суду від 22.05.2018 закрито підготовче провадження у справі №902/183/18; розгляд справи призначено по суті на 19.06.2018.

На визначену судом дату (19.06.2018) до суду з'явився представник позивача.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву на позов не подав, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином ухвалою суду від 22.05.2018, що підтверджується поштовим повідомленням №960 про вручення уповноваженому представнику вказаної ухвали (04.06.2018).

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене, суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутністю, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Судовий розгляд справи здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

25.01.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області (замовник) та ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (виконавець земельних торгів) було укладено договір про проведення земельних торгів №4 (а.с.33-36).

Відповідно до п.1.1 договору №4 ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" зобов'язується за рахунок власних коштів здійснити організацію та продаж на земельних торгах права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема, земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, що розташована на території Джулинської сільської ради ( за межами населеного пункту), Бершадського району, Вінницької області. Стартовий розмір річної плати за користування земельною ділянкою становить 85935,20 грн.

29.01.2018 на сайті Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було оприлюднено оголошення про проведе земельних торгів на право оренди земельної ділянки площею 36,00 кадастровий номер :06:001:0113, яка розташована на території Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту), Бершадського району, Вінницької області.

Аналогічне оголошення було опубліковане у газеті "Вінниччина" №9 від 31 січня 2018 року (23250) (а.с.36).

09.02.2018 року фермерським господарством "Хог-Агро" було подано заяву про бажання взяти участь у земельних торгах на продаж права оренди земельної ділянки: площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, що розташована на території Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту) Бершадського району, Вінницької області (а.с.20). До вказаної заяви було додано виписку з ЄДРЮО, копію статуту, наказ про призначення керівник, довідка про реквізити, паспортні дані, та копії квитанцій про сплату гарантійного реєстраційного внеску.

У відповідності до поданої заяви виконавцем земельних торгів було сформовано довідку про отримання документів від 09.02.2018 за номером №35/10343/19903, та видано заявнику інформаційну картку на лот, картку учасника та вихідний квиток.

За результатами проведення земельних торгів було складено протокол проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення №20 (аукціон №"010343 лот №19903) від 27.02.2018 (а.с.37), яким визнано ФГ "Хог-Агро" переможцем земельних торгів на право оренди земельної ділянки площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, яка розташована на території Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту), Бершадського району, Вінницької області.

Ціна продажу лоту становила 87653,90 грн, що становить 8,16% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

27.02.2018, у відповідності до вищевказаного протоколу між Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області та фермерським господарством "Хог-Агро" було укладено договір оренди землі №172 (а.с.9-14).

Відповідно до п.1 договору оренди землі, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (орендодавець) відповідно до протоколу №20 проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 27.02.2018 надає, а фермерське господарство (орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:001 :0113, яка розташована на території Джулинської сільської ради (за межами населеного пункту), Бершадського району, Вінницької області.

Згідно п.2 договору оренди, в оренду передається (передаються) земельна ділянка площею 36,0000 га - рілля.

Пунктом 8 договору оренди передбачено, що договір укладено на 7 (сім) років з моменту укладання. Дата закінчення терміну договору 26.02.2025 року.

Відповідно до п.9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8,16% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 87653,90 грн за 1 рік.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 договору оренди).

Згідно п.11 договору оренди, орендна плата за земельні ділянки державної власності, набуті в оренду за результатами проведення земельних торгів вноситься за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди.

Пунктом 13 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річних орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірі 10% несплаченої суми за кожний день прострочення.

При цьому, як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, 13.03.2018 Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області згідно листа Джулинської сільської ради №223 від 13.03.2018 (а.с.41) стало відомо про те, що за земельну ділянку площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, право користування якою було набуто на земельних торгах 27.02.2018, орендна плата на рахунок Джулинської сільської ради в розмірі 83357,14 грн не надходила.

У зв'язку з чим, 15.03.2018 начальником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_2 було видано наказ №24 (а.с.39) "Про анулювання результатів земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності", яким було постановлено: "Анулювати результати земельних торгів з продажу права оренди на лот №19903 - земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, яка розташована на території Джулинської сільської ради Бершадського району Вінницької області (за межами населеного пункту), цільове призначення - 01.01, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".

Відтак, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо своєчасного перерахування на рахунок орендаря орендної плати згідно п.11 договору, що з урахуванням п.13 договору оренди, стало підставою для нарахування позивачем 87653,90 грн штрафу та 108364,23 грн пені.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 цього Кодексу за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 285 ГК України орендар зобов'язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містять в пунктах 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов п.11 договору оренди, орендна плата за земельні ділянки державної власності, набуті в оренду за результатами проведення земельних торгів вноситься за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди.

Таким чином, згідно п.11. договору оренди, 02 березня 2018 року було останнім (банківським) днем сплати орендної плати.

Однак, 13.03.2018 позивачу згідно листа Джулинської сільської ради №223 від 13.03.2018 (а.с.41) стало відомо, що орендна плата за земельну ділянку площею 36,00 га, кадастровий номер :06:001:0113, право користування якою було набуто на земельних торгах 27.02.2018, відповідачем в розмірі 83357,14 грн сплачена не була.

З огляду на що, строк за невнесення орендної плати, почав перебігати з 03.03.2018 та закінчився 15.03.2018, у зв'язку з видачею Головним управління Держгеокадастру наказу №24 від 15.03.2018 "Про анулювання результатів земельних торгів з продажу права оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності" (а.с.39).

За неналежне виконання відповідачем свого обов'язку щодо своєчасного здійснення орендних платежів, позивачем з урахуванням п.13 договору оренди, нараховано відповідачу штраф протягом 10 днів у розмірі 87653,90 грн та пеню у розмірі 10% несплаченої суми за кожен день прострочи в розмірі 108364,23 грн.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань №543/96-ВР від 22.11.1996 платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з цим абз.2 ч.2 ст.551 ЦК України визначено, що розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 13 договору оренди передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річних орендної плати, встановленої цим договором; стягується пеня у розмірі 10% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Вирішуючи даний спір суд також дійшов висновку, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Даний висновок відповідає правовій позиції, що викладена в абз.2 п.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, період та розмір заявленої до стягнення штрафу та пені визначний позивачем вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача суми 87653,90 грн штрафу та пені у розмірі 108364,23 грн заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фермерського господарства "Хог-Агро" (23520, Вінницька область, Шаргородський район, с.Пасинки, вул.Коцюбинського, 30; ) штраф у розмірі 87653,90 грн та пеню у розмірі 108364,23 грн шляхом перерахування на рахунок №0786 в ГУ ДКСУ у Вінницькій області, код МФО802015, отримувач - Джулинська сільська об'єднана територіальна громада.

2. Стягнути з фермерського господарства "Хог-Агро" (23520, Вінницька область, Шаргородський район, с.Пасинки, вул.Коцюбинського, 30; ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м.Вінниця, вул.Келецька, 63; ) 2940,27 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам судового процесу - рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Повне рішення у справі №902/183/18 складено 04 липня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м.Вінниця, вул.Келецька,63);

3 - відповідачу - ФГ "Хог-Агро" (23520, Вінницька область, Шаргородський район, с.Пасинки, вул.Коцюбинського, 30).