ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 Справа № 904/652/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Комунального підприємства "Експлуатаційне лінійне управління автодорог", м.Миколаїв

до Фізичної особи-підприємця Падалко Михайло Сергійович, с.Голубівка Новомосковський район Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Відповідача - ОСОБА_2, с. Пархомівка, Харківська область

про стягнення 50 465,02 грн.

Представники:

Від Позивача: представник не з'явився

Від Відповідача: Терехов А.В., договір № 1 від 16.04.2018 р., представник

Третя особа: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Експлуатаційне управління автодоріг" (далі-Позивач) 15.02.2018 року звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Падалко Михайла Сергійовича (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь 50465,02 грн. відшкодування матеріальних збитків та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на те, що Відповідач є відповідальною особою, на яку покладено обов'язок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні шкоди внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2018р. залишено позовну заяву без руху для усунення Комунальним підприємством "Експлуатаційне управління автодоріг" недоліків позовної заяви.

У зв'язку із усуненням Комунальним підприємством "Експлуатаційне управління автодоріг" недоліків позовної заяви, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2018р. суд прийняв позов до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов (арк.с. 80-83) вказує про те, що водієм ОСОБА_2 на законних підставах використовувався транспортний засіб, власником якого є Фізична особа - підприємець Падалко М.С. Оскільки саме водієм було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, вина якого доведена в установленому законом порядку, то і саме водій є суб'єктом відшкодування збитків (матеріальної шкоди). Отже, Відповідач вважає, що він не вчиняв жодних дій (бездіяльності), які стали причиною для заподіяних збитків Позивачу. Також Позивачем жодними належними та допустимими доказами не доведена вина Відповідача у заподіюванні збитків. До того ж, в діях Відповідача взагалі відсутній склад цивільного правопорушення, як такий.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018р. залучено ОСОБА_2 (62014, АДРЕСА_1), до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці Відповідача. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 03.06.2018 р.

07.05.2018р. представник Третьої особи надіслав до справи письмові пояснення (арк.с. 106), в яких вказує про те, що свою провину за скоєну дорожньо-транспортну пригоду визнає. Власник автомобіля ДАФ 85, ДНЗ НОМЕР_5, з напівпричепом НЕФАЗ 9674, ДНЗ НОМЕР_4, Падалко М.С. відношення до дорожньо-транспортної пригоди не має, відповідальності за дії Третьої особи не повинен нести. На підставі усної домовленості із Відповідачем, шляхом передання останнім правовстановлюючих документів, Третя особа керувала автомобілем та напівпричепом. Третя особа, просить суд розглядати справу без участі представника. Копію позову з додатками, відзив Відповідача отримав, проти позову заперечує в повному обсязі, відзив Відповідача підтримує в повному обсязі. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

08.05.2018р. представник Відповідача надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України (арк.с.112-114). Відповідач не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а відповідно даний спір має розглядатися за правилами цивільного процесуального законодавства у відповідності до ч. 1 ст. 20 ГПК України. Так, відповідно до позовної заяви, позов пред'явлено до ФОП Падалко Михайла Сергійовича. Однак відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль та автопричіп, право власності на зазначений автомобіль зареєстровано за Падалко Михайлом Сергійовичем як фізичною особою.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018р. в задоволенні клопотання Відповідача про закриття провадження у справі відмовлено (арк.с. 137-139).

У судовому засіданні 31.05.2018р. представник Відповідача надав згоду щодо початку розгляду справи по суті в наступному судовому засіданні (арк.с. 136).

Позивач та Третя особа, в судове засідання призначене на 21.06.18р. не з'явилися, про дату та час слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями (арк.с. 140, 141), клопотань про відкладення не подали, про причини неявки не повідомили. У зв'язку з цим, на підставі частини 3 ст.202 ГПК України суд розглядає справу за відсутності представника Позивача та Третьої особи, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 21.06.18р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2016 року о 23:10 год., водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, з напівпричепом НЕФАЗ 9674, д.н.з., що належить Фізичній особі - підприємцю Падалко Михайлу Сергійовичу, в м.Миколаєві по вул.Херсонське шосе, зі сторони вулиці Будівельників в сторону проспекту Центрального, перевозячи соняшникову олію, здійснив поворот ліворуч на проспект Богоявленський та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, а саме: опрокинення транспортного засобу, внаслідок чого відбувся вилив соняшникової олії на проїжджу частину, що в свою чергу створило перешкоди для дорожнього руху та забруднення проїжджої частини.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм автомобіля НОМЕР_1, з напівпричепом НЕФАЗ 9674, д.н.з. ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Автомобіль ДАФ 85, д.н.з. НОМЕР_2, з напівпричепом НЕФАЗ 9674, д.н.з. НОМЕР_3, належить на праві власності Падалко Михайлу Сергійовичу ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені факти підтверджуються свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу, листом Управління патрульної поліції у м. Миколаєві від 27.12.2017 за № 20921/41/16/02-2017 та листом Управління патрульної поліції у м. Миколаєві від 27.11.2017 за № 19079/41/16/02-2017 (арк.с. 45, 46, 115-118).

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 29.12.2016 у справі № 627/1690/16-п (арк.с. 47-48) винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було визнано тимчасово непрацюючого ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів), ч. 1 ст. 139 КУпАП (створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття), накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн.

На підставі Розпорядження Фонду комунальної власності Миколаївської міської ради від 09.01.2003 року за №6-р та Переліку доріг м. Миколаєва, передаваемих управлінням манна комунальної власності комунальному підприємству "ЕЛУ автодоріг" по Ленінському району на 01.01.2003 р. (арк.с. 36-44), дороги Інгульського (Ленінського) району передані на баланс КП "ЕЛУ автодоріг та знаходяться на праві повного господарського відання в КП "ЕЛУ автодоріг", ділянка дороги (Херсонське шосе) на якій сталась дорожньо-транспортна пригода також передана КП "ЕЛУ автодоріг".

Так, з метою ліквідації наслідків аварійного стану дорожнього покриття проїжджої частини після ДТП на автодорозі на перетині вулиць 10 Слобідська та Херсонське шосе в м. Миколаєві в ніч 22 на 23 листопада 2016р. Комунальне підприємство "Експлуатаційне управління автодоріг" провело ряд заходів з очищення дорожнього покриття доріг м. Миколаєва на загальну суму 50465,02 грн., що підтверджується Договірною ціною та Локальним кошторисом ліквідації наслідків аварійного стану після ДТП на автодорозі на перетині вулиць 10 Слобідська та Херсонське шосе в м.Миколаєві в ніч з 22 на 23 листопада 2016р. та підсумковою відомістю ресурсів (арк.с. 28-35).

Зважаючи на встановлені обставини, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи наведені положення, суд зазначає, що у справі має місце спричинення збитків Позивачеві як балансоутримувачу спірного відрізку дороги внаслідок ДТП за участю джерела підвищеної небезпеки - автотранспорту, що належить на праві власності Відповідачеві.

Матеріали справи також свідчать про те, що водій цього автотранспорту (Третя особа) керував ним на відповідній правовій підставі. Так, відповідно до п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху" власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Враховуючи пояснення Відповідача, Третьої особи та відсутність спростовуючих доказів з боку Позивача, суд вважає встановленим факт керування транспортним засобом Відповідача Третьою особою на відповідній правовій підстав, а саме з дозволу власника отримано право користування автомобилем.

У цьому випадку відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, закон покладає на особу, яка безпосередньо і правомірно володіє транспортним засобом, .

Статтею 1172 ЦК України також передбачено відшкодування юридичною або фізичною особою шкоди, завданої їхнім працівником чи іншою особою. Так, встановлено, що:

юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків;

замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази знаходження водія (Третьої особи) в трудових або підрядних відносинах з Відповідачем на момент ДТП.

Враховуючи вищевиклажене, суд дійшов висновку, що у справі відсутні правові підстави для покладення спричинених ДТП збитків Позивачеві на Відповідача.

Крім того, під час розгляду судом досліджено зміст рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/6063/17 від 20.06.2017 року, яким за цим же ДТП з Відповідача стягнуто шкоду на користь електротранспортного підприємства за простій тролейбусів.

Згідно з ч.5 ст.75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Водночас, за змістом зазначеного судового рішення суд не вбачає таких обставин, які мають бути враховані судом у справі, що вирішується.

Відповідно до ч.7 ст.75 НПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Враховуючи викладене, суд відповідно до ст.86 ГПК України оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв'язку із викладеним, суд відмовляє у позові з покладенням судових витрат на Позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Комунального підприємства "Експлуатаційне управління автодоріг" до Фізичної особи - підприємця Падалко Михайла Сергійовича про стягнення 50465,02 грн. відшкодування матеріальних збитків та 1762,00 грн. судового збору відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.07.2018

Суддя Н.Б. Кеся