ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" липня 2018 р. Справа № 918/335/17

Суддя Марач В. В., розглянувши в матеріалах справи

за заявою ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО": вул. Шкільна, 10а, с. Копиткове, Здолбунівський район, Рівненська область, 35720

до боржника ОСОБА_1 господарства "Ім. Шевченка": вул. Шкільна, 9, с. Копиткове, Здолбунівський район, Рівненська область, 35720

про визнання банкрутом,

заяву прокуратури Рівненської області (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня,52, ) про визнання грошових вимог до боржника у сумі 1762,00 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Рівненської області від 30.01.2018р. Фермерське господарство "Ім. Шевченка" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_2

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника визнаного банкрутом, здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ОСОБА_1 господарства "Ім. Шевченка" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

11.07.2018р. на адресу суду від прокуратури Рівненської області надійшла заява №051-473вих-18 від 10.07.2018р. про визнання грошових вимог до боржника у сумі 1762,00 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Під час розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що вказана заява не відповідає вимогам ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст.ст.169-172 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон про банкрутство) передбачено, що заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім"я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім"я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви. До заяви в обов"язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов"язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону, поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання кредитором заяви про грошові вимоги до боржника, підлягає сплаті 3524 грн. судового збору.

Під час здійснення перевірки поданої прокуратурою заяви про визнання кредитором боржника її відповідності вимогам Закону про банкрутство, нормам ГПК України, судом встановлено, що заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2018 року становить 3524,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 38,45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 172, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ :

1. Надати Прокуратурі Рівненської області строк для усунення недоліків заяви до 25.07.2018 року.

2. Заявнику до 25.07.2018 р. надати суду докази сплати судового збору у встановленому Законом України "Про судовий збір" розмірі.

Ухвалу направити арбітражному керуючому (ліквідатору) та прокуратурі Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.