ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш ЕН Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018м. ДніпроСправа № 904/2354/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ареанда" ЛТД, м. Дніпро

про стягнення пені у розмірі 398,04 грн. та трьох процентів річних у розмірі 67,41 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-84 від 14 квітня 2017 року, головний юрисконсульт відділу загальної судової роботи юридичного департаменту

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ареанда" пеню у розмірі 398,04 грн. та 3 % річних у розмірі 67,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №761/14-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 16 грудня 2013 року в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 15.03.2014 по 19.06.2014 у сумі 67,41 грн.

На підставі пункту 7.2 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений газ у розмірі 398,04 грн. за загальний період з 15.03.2014 по 19.06.2014.

Відповідач у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.06.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2018, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання у справі на 27.06.2018.

У судовому засіданні 27.06.2018 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Ареанда" (покупець) укладено договір №761/14-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (п. 1.2 договору в редакції додаткової угоди №2 до договору від 30.04.2014).

Відповідно до п.2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 422 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, у січні 70 тис.м3, у лютому 70 тис.м3, у березні 55 тис.м3, у квітні 30 тис.м3, у травні 8 тис.м3, у червні 8 тис.м3, у липні 8 тис.м3, у серпні 8 тис.м3, у вересні 10 тис. м3, у жовтні 30 тис.м3, у листопаді 55 тис.м3, у грудні 70 тис.м3.

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п. 3.1. договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору визначено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1 118,974 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 1 118,974 грн., крім того ПДВ - 17% - 190,226 грн., всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Додатковою угодою №1 від 31.01.2014 до договору купівлі-продажу природного газу від 16.12.2013 №761/14-ТЕ-4 з 01.01.2014 пункт 5.2 договору викладено в наступній редакції:

Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000 куб м. природного газу 1 091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ 1 309,20 грн.

Розділом 6 договору сторонами врегульовано порядок та умови проведення розрахунків.

Так, оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Згідно розділу 11 договору договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до умов договору за актами прийому-передачі газу у 2014 році позивач здійснив на користь відповідача подачу та безперервне транспортування природного газу на загальну суму 356 298,76 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 24-33):

- від 31 січня 2014 року за спожитий у січні 2014 року природний газ на суму 81 292,15 грн. (за природний газ 59907,32 грн., транспортування природного газу 21 384,83 грн.);

- від 28 лютого 2014 року за спожитий у лютому 2014 року природний газ на суму 58 581,46 грн. (за природний газ 43170,94 грн., транспортування природного газу 15 410,52 грн.);

- від 31 березня 2014 року за спожитий у березні 2014 року природний газ на суму 41 660,06 грн. (за природний газ 30700,90 грн., транспортування природного газу 10 959,16 грн.);

- від 30 квітня 2014 року за спожитий у квітні 2014 року природний газ на суму 31 138,02 грн. (за природний газ 22 946,81 грн., транспортування природного газу 8191,21 грн.);

- від 31 травня 2014 року за спожитий у травні 2014 року природний газ на суму 3 707,65 грн. (за природний газ 2 501,22 грн., транспортування природного газу 1 206,43 грн.);

- від 31 серпня 2014 року за спожитий у серпні 2014 року природний газ на суму 3 330,60 грн. (за природний газ 2 211,14 грн., транспортування природного газу 1 119,46 грн.);

- від 30 вересня 2014 року за спожитий у вересні 2014 року природний газ на суму 4 916,05 грн. (за природний газ 3 263,70 грн., транспортування природного газу 1 652,35 грн.);

- від 31 жовтня 2014 року за спожитий у жовтні 2014 року природний газ на суму 14 186,48 грн. (за природний газ 9 418,21 грн., транспортування природного газу 4 768,27 грн.);

- від 30 листопада 2014 року за спожитий у листопаді 2014 року природний газ на суму 43 990,43 грн. (за природний газ 29 785,79 грн., транспортування природного газу 14 758,79 грн.);

- від 31 грудня 2014 року за спожитий у грудні 2014 року природний газ на суму 73 495,86 грн. (за природний газ 48792,90 грн., транспортування природного газу 24 702,96 грн.).

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обовязки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення підпункту 6.1. договору строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, за отриманий природний газ відповідач розрахувався повністю, однак з порушенням встановленого для оплати строку, що і стало підставою нарахування пені та трьох відсотків річних, та, відповідно, причиною спору.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за загальний період прострочки з 15.03.2014 по 18.06.2014 у сумі 67,41 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою правильності здійснення розрахунку трьох відсотків річних порушень вимог чинного законодавства судом не виявлено, розрахунки по періодах проведено вірно, однак при підрахунку загальної суми 3% річних допущено арифметичну помилку, у звязку з чим, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню, у розмірі 67,40 грн.

Окрім, вимоги про стягнення трьох відсотків річних позивач нарахував та просить стягнути пеню за загальний період прострочки з 15.03.2014 по 18.06.2014 у розмірі 398,04 грн. (при цьому розрахунок здійснювався по кожному простроченому акту окремо).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 9.3. договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату природного газу нарахована ним у сумі 398,04 грн. за загальний період прострочки з 15.03.2014 по 18.06.2014.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про правильність обчислення позивачем пені за прострочку виконання зобовязання, дотримання позивачем умов договору та чинного законодавства щодо нарахування пені.

Отже, вимога про стягнення пені у сумі 398,04 грн. заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково та з відповідача підлягає стягненню 465,44 грн., з яких 67,40 грн. 3% річних та 398,04 грн. - пеня.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 761,96 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ареанда" ЛТД про стягнення пені у розмірі 398,04 грн. та трьох процентів річних у розмірі 67,41 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ареанда" (49049, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 25, ідентифікаційний код 20208435) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) пеню у розмірі 398 (триста девяносто вісім) грн. 04 коп., 3% річних у сумі 67 (шістдесят сім) грн. 40 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1761 (одна тисяча сімсот шістдесят одна) грн. 96 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.06.2018

Суддя Н.М. Євстигнеєва