КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа№ 910/4647/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання : Стаховській А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Бакуліна Н.В. довіреність № б/н від 26.04.2018 року;

від відповідача: Павленко О.В. довіреність № 300-02/87 від 31.05.2018 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року

у справі № 910/4647/18 (суддя: Чебикіна С.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,

Встановив

Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення відповідача №26-р від 01.02.2018 року у справі №143-26.13/109-17 на підставі ст.20 Господарського кодексу України та ст.ст. 59, 60 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

Господарський суд міста Києва відкрив провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 16.05.2018 року ухвалою від 18.04.2018 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю "БаДМ" разом з позовною заявою надано заяву про забезпечення позову, в якій просило суд забезпечити позов шляхом зупинення нарахування пені та зупинення дії рішення Антимонопольного комітету України №26-р від 01.02.2018 року у справі №143-26.13/109-17 до набрання законної сили рішенням у справі.

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів до забезпечення позову, на думку заявника, може призвести до того, що позивачу необхідно буде в подальшому докласти значних зусиль та витрат для відновлення його прав, свобод та інтересів.

Господарський суд міста Києва у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову відмовив своєю ухвалою від 18.04.2018 року.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "БаДМ" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права.

Так, скаржник зазначив, що в разі прийняття судом рішення на користь позивача, повернення сплаченої суми штрафу з державного бюджету буде неможливим або значно утрудненим, що вимагатиме від позивача значних зусиль та спричинятиме матеріальні втрати у зв'язку з неможливістю використовувати зазначені грошові кошти у своїй господарській діяльності.

Крім того, скаржник вказав, що логіка реалізації права на судовий захист як ефективний інструмент захисту прав та інтересів не повинна передбачати покладення на позивача додаткових штрафних санкцій в період судового розгляду в тому числі і на період часу відсутності фактичного здійснення такого розгляду (час прийняття рішення судом щодо відкриття провадження та пересилання матеріалів судової справи між різними судовими інстанціями), але ефективний захист прав і інтересів позивача та виконання рішення суду без будь-яких ускладнень в даному випадку неможливий без заходів забезпечення позову у виді зупинення дії рішення АМКУ та нарахування пені.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року у справі № 910/4647/18.

У судовому засіданні 26.06.2018 року апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

У судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду першої інстанції залишити без змін а скаргу без задоволення.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскарження рішення комітету в судовому порядку передбачає автоматичне зупинення його виконання та нарахування пені на час розгляду справи в суді, тому підстави для повторного зупинення дії рішення - відсутні.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Заявником не подано суду доказів на підтвердження можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Щодо твердження скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, що логіка реалізації права на судовий захист як ефективний інструмент захисту прав та інтересів не повинна передбачати покладення на позивача додаткових штрафних санкцій в період судового розгляду в тому числі і на період часу відсутності фактичного здійснення такого розгляду (час прийняття рішення судом щодо відкриття провадження та пересилання матеріалів судової справи між різними судовими інстанціями), але ефективний захист прав і інтересів позивача та виконання рішення суду без будь-яких ускладнень в даному випадку неможливий без заходів забезпечення позову у виді зупинення дії рішення АМКУ та нарахування пені, колегія судді відзначає наступне.

Відповідно до, ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення Комітету за результатом розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції зупиняє виконання зазначеного рішення Комітету на час розгляду цієї справи, якщо комітетом чи господарським судом не визначено інше.

Так, колегія суддів приймає як належне посилання відповідача викладені в відзиві на апеляційну скаргу, що оскарження рішення комітету в судовому порядку передбачає автоматичне зупинення його виконання та нарахування пені на час розгляду справи в суді.

При цьому, колегія суддів відзначає, що нормами закону прямо передбачено коли пеня нараховується, а коли ні, тобто, наявність даної норми закону та її застосування не може бути підставою забезпечення позову відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилань скаржника на судову практику в інших справах, колегія суддів відзначає, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішуються судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи. Крім того, нормами процесуального права не передбачено такого джерела права, як судова практика. В іншій справі (не правова позиція Верховного Суду).

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмовив в задоволенні зави Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" про забезпечення позову.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БаДМ" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року у справі №910/4647/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/4647/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.В. Отрюх

Є.Ю. Шаптала

Дата складення повного тексту 02.07.2018 року.