РІШЕННЯ

05 липня 2018 року Справа № 913/204/18

Провадження №18/913/204/18

За позовом заступника прокурора Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача державний навчальний заклад «Сєвєродонецьке вище професійне училище», м. Сєвєродонецьк Луганська область

до: 1-го відповідача приватного підприємства «Стоміл», м. Сєвєродонецьк Луганської області

2-го відповідача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання договору оренди недійсним та зобов'язання повернути приміщення.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

У засіданні брали участь:

від прокуратури: ОСОБА_1, посвідчення від 10.11.2017 № 048615;

від позивача: не прибув;

від 1-го відповідача: не прибув;

від 2-го відповідача: ОСОБА_2 за дов. від 03.07.2018 № 27;

від третьої особи: не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: прокурором заявлено вимоги:

- про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2017 № 004464/09, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області та приватним підприємством «Стоміл»;

- про зобов'язання приватного підприємства «Стоміл» звільнити державне окреме індивідуально визначене майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 71,68 кв.м на першому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 65,64 кв.м на другому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 33,43 кв.м на цокольному поверсі двоповерхневої будівлі навчального корпусу № 1 (інвентарний номер 10310001), розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 17 та повернути його Державному навчальному закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (балансоутримувачу).

Позивач Міністерство освіти і науки України, поясненнями від 21.06.2018 № 9.1-11-133 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

1-й відповідач ПП «Стоміл» відзивом від 29.05.2018 проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість.

2-й відповідач Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Луганській області відзивом на позовну заяву від 22.05.2018 № 05-05-01322 проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість.

Третя особа ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище», листом від 25.05.2018 № 297 просив розгляд справи здійснювати без участі її представника, питання щодо задоволення позовних вимог третя особа залишила на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника 2-го відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у позовній заяві вказав наступне:

- 01.05.2000 між відповідачами за позовом був укладений договір оренди № 11/100113/09, який договором від 31.10.2011 № 9 викладено в новій редакції (із змінами внесеними договорами від 01.02.2012 № 1 та від 24.06.2015№ 2), згідно якому, Регіональне відділенням Фонду Державного майна України по Луганській області передало в оренду Приватному підприємству «Стоміл» нежитлові приміщення в будівлі учбового корпусу № 1, розташовані за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 17, які знаходиться на балансі державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (3-ї особи у справі) (раніше Сєвєродонецького професійно технічного училища № 24);

- нежитлові приміщення передавалися 1-му відповідачу в оренду для розміщення субєкта господарювання, що проводить господарську діяльність з надання стоматологічних послуг;

- рішенням господарського суду Луганської області від 20.09.2016 у справі № 913/731/16, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2017, позов прокурора був задоволений, визнано недійсними вищевказані договори оренди;

- вказані судові рішення мотивовані тим, що договори укладені усупереч вимогам Закону України «Про освіту», а саме, для здійснення діяльності, не пов'язаної з навчально-виховним процесом, що заборонено Законом;

- 24.11.2017 між 2-відповідачем (Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області) та 1-відповідачем (приватним підприємством «Стоміл») укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 004464/09;

- згідно вказаному договору Регіональне відділення ФДМ України по Луганській області повторно передало приватному підприємству «Стоміл» в оренду на 2 роки 364 дні (до 22.11.2020) державне майно державне окреме індивідуально визначене майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 71,68 кв.м на першому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 65,64 кв.м на другому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 33,43 кв.м на цокольному поверсі двоповерхневої будівлі навчального корпусу № 1 (інвентарний номер 10310001), розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 17, що обліковується на балансі державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище», вартість якого за незалежною оцінкою становить 318114 грн.;

- вказані нежитлові приміщення передані 1-му відповідачу в оренду для проведення господарської діяльності з медичної (стоматологічної) практики;

- вищевказаний договір укладено з порушенням вимог Законів України «Про освіту» та «Про оренду державного та комунального майна» зокрема:

- частиною 4 статті 80 Закону України «Про освіту» встановлено, що обєкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням;

- частиною 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що не можуть бути обєктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна»; при цьому обєкти освіти мають загальнодержавне значення, тому, не можуть бути обєктами оренди;

- договір оренди від 24.11.2017 укладений у супереч вимогам Закону України «Про освіту», а саме, для здійснення діяльності, не пов'язаної з освітнім призначенням, що заборонено Законом.

На підставі вказаних доводів прокурором заявлено вимоги:

- про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2017 № 004464/09 укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області та приватним підприємством «Стоміл»;

- про зобов'язання приватного підприємства «Стоміл» звільнити державне окреме індивідуально визначене майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 71,68 кв.м на першому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 65,64 кв.м на другому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 33,43 кв.м на цокольному поверсі двоповерхневої будівлі навчального корпусу № 1 (інвентарний номер 10310001), розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 17 та повернути його Державному навчальному закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (балансоутримувач).

Позивач Міністерство освіти і науки України, поясненнями від 21.06.2018 № 9.1-11-133 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов.

1-й відповідач ПП «Стоміл», відзивом від 29.05.2018 проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та зокрема вказав:

- відповідно до ч. 12 ст. 78 ЗУ «Про освіту» заклади освіти мають право отримувати фінансування різних видів та з різних джерел, не заборонених законодавством;

- відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗУ «Про освіту» джерелами фінансування субєктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, в тому числі, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

- пп. 2 п. 8 постанови КМУ від 27.08.2010 № 796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності» також передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі;

- законодавець у ЗУ «Про освіту» закріпив можливість отримувати фінансування субєкту освітньої діяльності та отримувати доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

- така ж сама правова позиція викладена у рішенні ВГСУ від 06.12.2016 у справі № 913/725/16 та в рішеннях у інших подібних справах;

- згідно абз. 22 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що окреме індивідуально визначене майно із складу цілісного майнового комплексу, підприємства, його структурного підрозділу, забороненого до оренди, може бути об'єктом оренди (без права приватизації та суборенди), якщо воно не заборонене до оренди законами України, не задіяне у процесі основного виробництва та за висновком органу, уповноваженого управляти цим майном, його оренда не порушить цілісності майнового комплексу.

- ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» листом від 26.03.2018 № 166 повідомило прокуратуру Луганської області про те, що 1-й відповідач та інші орендарі займають приміщення, що в учбовому та виховному процесі ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» вже багато років не використовується та у зв'язку із малим учнівським навантаженням в найближчі роки використовуватися не будуть;

- розірвання відповідних договорів оренди із орендарями, що не є бюджетними установами, призведе до консервації цих приміщень, а як наслідок з цього, занепадом та погіршеннями стану цього майна, так як у ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» просто будуть відсутні кошти на його утримання;

- під час укладання спірного договору оренди Регіональним відділенням ФДМ України повністю дотримано порядок укладання договору оренди, передбачений ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», було отримано погодження Міністерства освіти і науки на передачу в оренду державного майна, сторони узгодили всі істотні умови договору та порядок приймання-передачі орендованого майна;

- 27.11.2017 між ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище» та ПП «Стоміл» укладено Договір «Про співробітництво та шефську допомогу», щодо надання медичних послуг учням ДНЗ із категорій дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування;

- за умовами цього договору: ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (Одержувач) доручає, а ПП «Стоміл» (Благодійник) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, здійснювати планове, комплексне медичне обслуговування та обстеження учнів замовника із категорії дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування; благодійник надає учням замовника наступні медичні послуги (благодійну допомогу): надання стоматологічних послуг. Послуги зазначені у цьому договорі надаються на безоплатній основі та на умовах благодійництва та за потреби;

- ПП «Стоміл» у першому-другому семестрі 2018 року, визначило провести серед учнів ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» лекції на теми: « Визначення та термінологія ВІЛ та СНІДу, профілактика та поширення», «Формування здорового способу життя», «Методи та засоби гігієнічного навчання та виховання учнів», «Гігієна порожнини рота»;

- крім того, на підставі договору № 18-13 від 08.02.2018 про надання робочих місць для проходження учнями ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» виробничої практики, визначено прийняти на виробничу практику з 19.02.2018 року по 23.04.2018 за спеціальністю оператор з обробки інформації та програмного забезпечення ОСОБА_3, учня ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ;

- згідно цього договору учень ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» ОСОБА_3, пройшов виробничу практику за спеціальністю «оператор з обробки інформації та програмного забезпечення»;

- згідно Актів виконаних робіт (стоматологічне лікування) № 1 від 26 квітня 2018 року, № 2 від 14 травня 2018 року, № 3 від 14 травня 2018 року, № 4 від 17 травня 2018 року, ПП «Стоміл» оказувало безкоштовну благодійну допомогу (стоматологічне лікування) учням ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ».

2-й відповідач Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Луганській області відзивом на позовну заяву від 22.05.2018 № 05-05-01322 проти позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та зокрема вказав:

- згідно із ч. 1 ст. 79 Закону України «Про освіту» джерелами фінансування субєктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути, крім іншого, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

- частиною 3 ст. 78 Закону України «Про освіту» державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги, перелік яких затверджує Кабінет Міністрів України. Засновники відповідних закладів освіти мають право затверджувати переліки платних освітніх та інших послуг, що не увійшли до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

- постановою КМУ № 796 від 27.08.2010 затверджено перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності. А саме, у п.п. 2 п. 8 вказана можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у освітній, навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі;

- ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище», як балансоутримувача майна, що є предметом оспорюваного договору оренди, листом від 28.08.2017 № 496 зазначив, що при передачі в оренду нежитлових приміщень не буде обмежений навчально-виховний процес і дотримані умови компактного розташування орендованих приміщень, які не використовуються в навчально-виховному процесі;

- аналогічні правові позиції викладені у постановах Вищого господарського суду України у справах № 908/457/17, 922/5058/15, 913/725/16;

- між ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище» та ПП «Стоміл» укладено договір про співробітництво та шефську допомогу щодо надання медичних послуг учням ДНЗ із категорій дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування; за умовами цього договору: ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (Одержувач) доручає, а ПП «Стоміл» (Благодійник) зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, здійснювати планове, комплексне медичне обслуговування та обстеження учнів замовника із категорії дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування; благодійник надає учням замовника наступні медичні послуги (благодійну допомогу): надання стоматологічних послуг; послуги зазначені у цьому договорі надаються на безоплатній основі та на умовах благодійництва та за потреби;

- тому, оспорюваний договір оренди на момент укладення повністю відповідав вимогам законодавства.

Третя особа ДНЗ «Сєвєродонецьке вище професійне училище», листом від 25.05.2018 № 297 повідомила суд про наступне:

- зазначене у договорі № 004464/09 приміщення в учбовому та виховному процесі ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» не застосовувалось на момент укладання договору. До того ж учбових корпусів що залишаються на балансі ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» цілком достатньо для повноцінного учбового процесу;

- ПП «Стоміл» приймає активну участь в освітньо-виховному процесі із контингентом що навчається в ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ»; працівниками ПП «Стоміл» кожного навчального року, на безоплатній основі, проводяться лекції щодо додержання гігієни полості рота та догляду за зубами;

- між ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» та ПІІ «Стоміл» укладено договір від 27 листопада 2017 про співробітництво та шефську допомогу щодо надання медичних послуг учням ДНЗ із категорії дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування.

Третя особа просила розгляд справи здійснювати без участі її представника, питання щодо задоволення позовних вимог третя особа залишила на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши прокурора, представника 2-го відповідачів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав:

Фактичні обставини справи встановлені судом:

- 01.05.2000 між відповідачами за позовом був укладений договір оренди № 11/100113/09, який договором від 31.10.2011 № 9 викладено в новій редакції (із змінами внесеними договорами від 01.02.2012 № 1 та від 24.06.2015№ 2), згідно якому, Регіональне відділенням Фонду Державного майна України по Луганській області передало в оренду Приватному підприємству «СТОМІЛ» нежитлові приміщення в будівлі учбового корпусу № 1, розташовані за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 17, які знаходиться на балансі державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (3-ї особи у справі) (раніше Сєвєродонецького професійно технічного училища № 24);

- нежитлові приміщення передавалися 1-му відповідачу в оренду для розміщення субєкта господарювання, що проводить господарську діяльність з надання стоматологічних послуг;

- вказані факти встановлені рішенням господарського суду Луганської області від 20.09.2016 у справі № 913/731/16, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 23.03.2017, та в силу ст. ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребують доказуванню;

- вказаним рішенням господарського суду Луганської області позов прокурора був задоволений, визнано недійсними вищевказані договори оренди;

- судові рішення мотивовані тим, що договори укладені у супереч вимогам Закону України «Про освіту», а саме, для здійснення діяльності, не пов'язаної з навчально-виховним процесом, що заборонено Законом;

- 24.11.2017 між 2-відповідачем (Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області) та 1-відповідачем (приватним підприємством «Стоміл») укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 004464/09;

- згідно вказаному договору Регіональне відділення ФДМ України по Луганській області повторно передало приватному підприємству «Стоміл» в оренду на 2 роки 364 дні (до 22.11.2020) державне майно державне окреме індивідуально визначене майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 71,68 кв.м на першому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 65,64 кв.м на другому поверсі, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 33,43 кв.м на цокольному поверсі двоповерхневої будівлі навчального корпусу № 1 (інвентарний номер 10310001), розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 17, що обліковується на балансі державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище», вартість якого за незалежною оцінкою становить 318114 грн.;

- вказані нежитлові приміщення передані 1-му відповідачу в оренду для проведення господарської діяльності з медичної (стоматологічної) практики (п. 1.2. договору);

Вказані факти підтверджуються матеріалами справи (договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2017 № 004464/09, актом приймання передачі від 24.11.2017) та визнані сторонами та третьою особою по справі.

Державний навчальний заклад «Сєвєродонецьке вище професійне училище» згідно своєму Статуту є підпорядкованим Міністерству освіти і науки державним професійно-технічним закладом, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством України (п. 1.1., 7.1.-7.4. Статуту).

Частиною 2 статті 79 Закону України «Про освіту» (у редакції дійсній на час укладення оспорюваного договору оренди) (далі Закон «Про освіту») визначено:

« 1. Джерелами фінансування суб'єктів освітньої діяльності відповідно до законодавства можуть бути:

державний бюджет;

місцеві бюджети;

плата за надання освітніх та інших послуг відповідно до укладених договорів;

плата за науково-дослідні роботи (послуги) та інші роботи, виконані на замовлення підприємств, установ, організацій, інших юридичних та фізичних осіб;

доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання;

гранти вітчизняних і міжнародних організацій;

дивіденди від цінних паперів, відсотки від депозитів і розміщення коштів спеціального фонду на поточних рахунках банків державного сектору;

добровільні внески у вигляді коштів, матеріальних цінностей, нематеріальних активів, одержаних від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб;

інші джерела, не заборонені законодавством.».

Частиною 1 статті 80 Закону «Про освіту» встановлено:

« 1. До майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать:

нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо;

майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об'єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об'єкти авторського права та/або суміжних прав;

інші активи, передбачені законодавством.».

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Закону «Про освіту» обєкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог частини 4 статті 80 Закону «Про освіту» законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів та майна державних і комунальних закладів освіти, за цільовим освітнім призначенням, в тому числі на умовах оренди.

Як було вказано вище, нежитлові приміщення, які є предметом оспорюваного договору, передані 2-м відповідачем 1-му відповідачу в оренду під розміщення субєкта господарювання, що діє на основі приватної власності і проводить господарську діяльність з медичної (стоматологічної) практики (п. 1.2. договору).

Тобто, нерухоме майно державного закладу освіти передано для використання не за освітним призначенням, а для здійснення приватним підприємством господарської (підприємницької) діяльності з надання медичних (стоматологічних) послуг, що суперечить вимогам Закону «Про освіту».

Крім того, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (крім пам'яток культурної спадщини, нерухомих об'єктів, які знаходяться на території історико-культурних заповідників).

Пунктом «б» частини 2 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції, чинній станом на дату укладення спірного договору) встановлено, що приватизації не підлягають об'єкти освіти, що фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, відповідно до положень вказаних Законів, станом на дату укладення оспорюваного договору (24.11.2017), не могли бути об'єктами оренди об'єкти освіти (та не можуть бути на момент розгляду справи), що фінансуються з державного бюджету, в тому числі і нежитлові приміщення, які є предметом оспорюваного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 по справі № 905/1266/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2017 № 004464/09 укладено відповідачами за позовом усупереч вищевказаним положенням Закону «Про освіту», позовні вимоги прокурора про визнання цього договору недійсним, підлягають задоволенню.

Частиною третьою статті 207 ГК України встановлено, що виконання господарського зобовязання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Відповідно до п. 2.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Так як за договором оренди від 24.11.2017 № 004464/09 неможливо повернути вже здійснене користування майном, суд зазначає, що зобов'язання за договором припиняються на майбутнє.

Враховуючи визнання договору оренди недійсним, позовні вимоги про зобов'язання 1-го відповідача звільнити орендовані приміщення та повернути їх Державному навчальному закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (балансоутримувачу), також підлягають задоволенню.

Доводи відповідачів, якими вони заперечують проти позову (про те, що: орендовані приміщення не використовуються в учбовому та виховному процесі; передача в оренду приміщень було погоджено з Міністерством освіти і науки; укладено договір «Про співробітництво та шефську допомогу», щодо надання медичних послуг учням ДНЗ із категорій дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування; проведення орендарем серед учнів ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» лекцій про здоровий спосіб життя та гігієну; та інш.) не приймаються судом до уваги, так як усі вказані обставини та заходи не є підставою для невиконання вимог закону щодо обов'язкового використання об'єктів та майна державних і комунальних закладів освіти за цільовим освітнім призначенням, в тому числі на умовах оренди.

Посилання відповідачів на правову позицію, викладену у постановах Вищого господарського суду України, не приймається судом до уваги, так як правова позиція Вищого господарського суду України не є обовязковою для суду 1-ї інстанції.

Разом з цим, як зазначено вище, відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Такі висновки суд і застосував при розгляді даної справи.

Посилання відповідачів на абз. 22 (який насправді є абз. 23) ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», яким нібито скасовується заборона, яка встановлена абз. 5 ч. 2 ст. 4 цього ж Закону, щодо можливості оренди об'єктів державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», не приймається судом до уваги, так як зміст вказаного абз. 23 стосується окремого індивідуально визначеного майна із складу цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, яким заклад освіти, у розумінні вказаного Закону не являється (абз. 2 ч. 1 ст. 4 Закону).

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати прокуратури на судовий збір в сумі 6533,71 грн підлягають відшкодуванню з відповідачів у рівних частинах (по 3266,86 грн з кожного).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та припинити на майбутнє договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.11.2017 № 004464/09, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, б-р Дружби Народів, 32а, ідентифікаційний код 13398493) та приватним підприємством «Стоміл» (93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 22, ідентифікаційний код 24179239).

3. Зобов'язати приватне підприємство «Стоміл» (93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 22, ідентифікаційний код 24179239) звільнити державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 71,68 кв.м на першому поверсі; нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 65,64 кв.м на другому поверсі; нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 33,43 кв.м на цокольному поверсі двоповерхневої будівлі навчального корпусу № 1 (інвентарний номер 10310001), розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 17 та повернути його Державному навчальному закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 17, ідентифікаційний код 02540479); наказ видати.

4. Стягнути з приватного підприємства «Стоміл» (93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр-т Центральний, 22, ідентифікаційний код 24179239) на користь прокуратури Луганської області (93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800), витрати на судовий збір в сумі 3266,86 грн.; наказ видати.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Луганській області (93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, б-р Дружби Народів, 32а, ідентифікаційний код 13398493) на користь прокуратури Луганської області (93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Б.Ліщини, 27, ідентифікаційний код 02909921, р/р 0839 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати на судовий збір в сумі 3266,86 грн.; наказ видати.

05 липня 2018 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 12 липня 2018 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко