УХВАЛА

м. Київ

11.07.2018Справа № 910/8885/18

Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Державного підприємства "Укрмедпроектбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед"

про стягнення 18 574 681,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укрмедпроектбуд" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпрофмед" про стягнення 18 574 681,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616 700,00 грн).

Таким чином, за подання даної позовної заяви про стягнення 18 574 681,00 грн. позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 278 620,21 грн.

Проте, позивач не долучив до позовної заяви доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Водночас, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд звільнити Державне підприємство "Укрмедпроектбуд" від сплати судового збору за подання позову до суду.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору позивач посилається на те, що останній заснований на державній власності, а також, що основним завданням позивача є будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит». Крім того, позивач зазначає, що предметом спору у даній справі є захист соціальних прав, у зв'язку із чим, вважає, що викладені обставини свідчать про наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Судом розглянуто зазначене клопотання та відмовлено у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, за змістом норм статті 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду.

Разом з тим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, на підтвердження свого скрутного майнового становища позивач не надав жодного фінансового документа чи будь-якого іншого належного та допустимого доказу, тоді як посилання позивача на долучену до позовної заяви довідку за підписом в.о. начальника позивача та заступника начальника з фінансових питань-головного бухгалтера позивача, в якій останні повідомляють, що не мають грошових коштів, необхідних для сплати судового збору, не свідчать про відсутність достатніх коштів для сплати судового збору.

Отже, позивачем до клопотання не додано документів в підтвердження його майнового стану, який суд має враховувати при вирішенні питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, а також позивачем не заявлено про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов'язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Укрмедпроектбуд" про звільнення від сплати судового збору, з чого випливає про невиконання позивачем вимог ГПК України щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Наразі, суд зазначає, що всі докази, які долучені позивачем до позовної заяви, в якості підтвердження позовних вимог, долучені в копіях, не завірених належним чином, з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до п. 5.27 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 р. N 55, засвідчення копії документа, або копій документів складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Судом досліджено, що додатки, долучені до позовної заяви, надані в копіях. Зазначені документи прошито, разом із тим, не пронумеровано, не скріплено підписом та написом - "Згідно з оригіналом".

Зазначене порушення не дає суду можливості пересвідчитися в достовірності поданих до суду доказів.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява Державного підприємства "Укрмедпроектбуд" підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства "Укрмедпроектбуд" про звільнення від сплати судового збору.

2. Позовну заяву Державного підприємства "Укрмедпроектбуд" залишити без руху.

3. Встановити Державному підприємству "Укрмедпроектбуд" строк на усунення недоліків позовної заяви заяви - не пізніше 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

4. Встановити Державному підприємству "Укрмедпроектбуд" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання:

- всіх документів, долучених до позовної заяви в копіях, завірених належним чином; докази направлення відповідачу;

- докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі або належним чином обґрунтованого клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

5. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спичак О.М.