Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/344/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представника позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 26.03.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради

до Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №11" Житомирської міської ради

про стягнення 803432,08 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в сумі 803432,08 грн.

Ухвалою господарського суду від 14.05.2018 відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.06.2018.

Ухвалою від 07.06.2018 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.07.2018 .

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. 26.06.2018 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду у зв'язку з направлення листа № 462 від 13.06.2018 до голови міської ради Сухомлина, в якому відповідач просить міського голову прийняти рішення щодо вирішення питання стосовно заборгованості перед Комунальним підприємством "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради.

Суд розглянувши дане клопотання дійшов висновку про його відхилення, оскільки вказані відповідачем підстави для відкладення не передбачені ст. 202 ГПК України.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов'язковою, вказане не є перешкодою для вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує умови субпідрядного договору № 01-08-16/3 від 01.08.2016 щодо оплати наданих послуг по вивезенню твердих побутових відходів.

Відповідач згідно письмового відзиву, поданого 22.05.2018, заперечує проти позовних вимог (а.с. 29-31).

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що причиною несвоєчасної оплати наданих послуг перед позивачем є нестача оборотних коштів.

Просив врахувати, що 10.04.2018 за вих. № 629 Департамент бюджету та фінансів Житомирської міської ради надало рекомендації управлінню житлового господарства міської ради, а саме з юридичним департаментом міської ради вивчити питання щодо можливості укладення трьохстороннього договору між Житомирською міською радою та комунальними підприємствами міської ради "АТП 0628" та "ВЖРЕП№ 11" щодо погашення заборгованості КП "ВЖРЕП № 11" перед "АТП 0628" за перевезення твердих побутових відходів.

Вказує, що згідно платіжного доручення № 43 від 17.05.2018 частково погашена заборгованість перед позивачем в сумі 11000,00 грн.

Вказує, що станом на 01.05.2018 дебіторська заборгованість за вивіз ТПВ від населення по особовим рахункам перед КП ВЖРЕП № 11 складає 131891,87 грн., перед КП "ВЖРЕП № 9" ЖМР - 110804,34 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини просить відмовити в задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 між Комунальним підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" (відповідач/генпідрядник) та Комунальним підприємством "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (позивачем/субпідрядником) укладено субпідрядний договір № 01-08-16/3 від (а.с.10-14).

Відповідно до п.1.1 договору, субпідрядник зобов'язується виконати роботи по вивезенню твердих побутових відходів (далі - ТПВ) на об'єктах замовника, а генпідрядник зобов'язується надати субпідрядникові фронт робіт, а також оплатити вартість робіт на об'єкті.

Додатками до цього договору є графік вивезення ТПВ погоджений сторонами, що є невід'ємною частиною до договору.

За умовами п.1.3 договору, оплаті підлягає об'єм робіт, фактично виконаний субпідрядником.

Умовами п. 2.3 договору визначено, що по закінченню кожного поточного місяця, сторони підписують Акт приймання-передачі виконаних за місяць робіт (або послуг).

За приписами п.3.1 договору, загальна вартість цього договору визначається за домовленістю сторін з розрахунку 47,35 грн./куб.м. з ПДВ (враховуючи вартість захоронення ТПВ).

Відповідно до п.3.1.1 договору, у разі коли субпідрядником було надано роботи на суму більшу, ніж сума цього договору, генпідрядник здійснює оплату робіт по факту.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що субпідрядник надає генпідряднику на розгляд та підписання акта приймання виконаних робіт, не пізніше п'ятого числа наступного місяця. Акти приймання виконаних робіт, вартість виконаних робіт розглядаються та підписуються генпідрядником протягом 3 робочих днів.

Генпідрядник здійснює щомісяця платежі субпідряднику за фактично виконані роботи з об'єкта, на якому здійснюються роботи по вивезенню ТПВ та на підставі Акта приймання виконаних робіт не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним (п.3.4 договору).

Згідно п.3.5 договору, остаточні розрахунки за виконані роботи на об'єкті генпідрядник проводить з субпідрядником в місячний термін після підписання кінцевого акту приймання виконаних робіт.

Генпідрядник зобов'язався оплатити виконані роботи згідно з актами виконаних робіт (пп.4.3.3 п.4.3 договору).

Відповідно до приписів п. 6.4 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє безстроково до моменту розірвання.

Пунктом 6.6. договору передбачено, що договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін, за умови дотримання повного розрахунку сторін, або в інших випадках , передбачених положеннями цього договору, або чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6.7 договору, договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін за умови попереднього письмового повідомлення іншої сторони про намір розірвання, але не раніше ніж за 10 календарних днів до моменту розірвання.

Листом від 20.12.2016 відповідач просив позивача розірвати укладений між сторонами договір з 01.10.2017, посилаючись на рішення Житомирської ради від 14.09.2017 № 719 "Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів та вторинної сировини, що утворилася в результаті розподільного збирання побутових відходів на території м. Житомира, на конкурсних засадах" (а.с. 69).

На виконання умов договору позивач в період з лютого 2017 по серпень 2017 виконав роботи по вивезенню твердих побутових відходів на об'єктах замовника на загальну суму 722227,21грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № КТ- 0000595 від 28.02.2017, № КТ- 0001220 від 31.03.2017, № КТ-0001855 від 28.04.2017, № КТ-0002515 від 31.05.2017, № КТ-0003146 від 30.06.2017, № КТ-0003967 від 31.07.2017, № КТ- 0004603 від 31.08.2017 (а.с.21-26).

Крім того позивач виконав роботи по вивезенню твердих побутових відходів на об'єктах замовника у вересні 2017 року на суму 104966,71 грн., про що складено акт № КТ-0005133 від 29.09.2017 здачі-прийняття (а.с. 54)., однак відповідач відмовився підписувати акт здачі-приймання робіт та надіслав позивачу лист № 03/350 від 08.11.2017 з проханням скоригувати акт здачі- прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 55).

Листом від 16.11.2017 № 604 позивач повідомив відповідачу про неможливість скоригувати акт здачі-приймання робіт за вересень 2017 року, посилаючись на те, що КАТП 0628 було надано послуги по вивезенню побутових відходів із територій КП "ВЖРЕП № 9 " та КП "ВЖРЕП № 11" в обсязі, вказаному в акті. У вказаному листі позивач просив підписати акт виконаних робіт (наданих послуг) за вересень 2017 року (а.с. 56-58).

24.05.2018 позивачем складено акт про те, що відповідач відмовився від підписання Акта № КТ- 0005133 від 29.09.2017 здачі - прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 60).

Таким чином, позивач вказує ,що за період з лютого 2017 по вересень 2017 виконав роботи по вивезенню твердих побутових відходів на об'єктах замовника на загальну суму 827193,92грн.

За даними позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт виконав частково на суму 23761,84 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача становить 803432,08 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонам, господарський суд зазначає наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі субпідрядного договору № 01-08-16/3.

Проаналізувавши умови даного договору, суд дійшов висновку, що договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, матеріалами справи, а саме підписаними між сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № КТ- 0000595 від 28.02.2017, № КТ- 0001220 від 31.03.2017, № КТ-0001855 від 28.04.2017, № КТ-0002515 від 31.05.2017, № КТ-0003146 від 30.06.2017, № КТ-0003967 від 31.07.2017, № КТ- 0004603 від 31.08.2017 (а.с.21-26). підтверджено, що позивачем, на виконання умов договору були надані відповідачу послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з лютого 2017 по серпень 2017 року на загальну суму 722227,21 грн., що вказує на належне виконання позивачем своїх договірних зобов'язань.

Внаслідок прийняття від позивача наданих послуг, шляхом підписання відповідних актів, у відповідача виник кореспондуючий обов'язок щодо оплати таких послуг.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, умовами договору, а саме пунктом 3.4 договору сторонами погоджено, що генпідрядник здійснює щомісяця платежі субпідряднику за фактично виконані роботи з об'єкта на якому здійснюються роботи по вивезенню ТПВ та на підставі Акта приймання виконаних робіт не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним .

З урахуванням викладеного, у відповідача виник обов'язок оплатити отримані від позивача послуги за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № КТ- 0000595 від 28.02.2017 - до 25.03.2017, № КТ- 0001220 від 31.03.2017 - до 25.04.2017, № КТ-0001855 від 28.04.2017- до 25.05.2017, № КТ-0002515 від 31.05.2017- до 25.06.2017, № КТ-0003146 від 30.06.2017- до 25.07.2016, № КТ-0003967 від 31.07.2017 - до 25.08.2017, № КТ- 0004603 від 31.08.2017 - до 25.09.2017.

Проте оплата наданих позивачем послуг проведена лише частково в сумі 23761,84 грн. шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог, що не заперечується сторонами.

Таким чином, станом на день вирішення спору в суді за надані позивачем послуги за період лютий 2017- серпень 2017 року у відповідача існує заборгованість в сумі 698465,37грн.

Доказів погашенння відповідачем вказаної заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 698456,37 грн. заборгованості є обґрунтованою та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у вересні 2017 року на суму 104966,71 грн., то суд зазначає про наступне.

Як вже встановлено судом, підставою для проведення розрахунків сторонами у договорі визначено акт приймання виконаних робіт. У пункті 2.3 сторони погоди, що по закінченню кожного поточного місяця, сторони підписують Акт приймання-передачі виконаних за місяць робіт (послуг).

Однак, як свідчать матеріали справи, Акт приймання-передачі виконаних робіт за вересень № КТ-0005133 від 29.09.2017 на суму 104996,71 грн. сторонами не підписано, тобто сторонами не погоджено обсяг наданих послуг та їх вартість.

За вказаних обставин правові підстави для стягнення вартості наданих послуг з вивезення твердих побутових відходів у вересні 2017 року на суму 104996,71 грн. відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення з відповідача 104996,71 грн. заборгованості за надані відповідачем послуги у вересні 2017 року.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорила, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустими доказами та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 698456,37 грн.

В частині стягнення 104966,71 грн. суд відмовляє за безпідставністю вимог.

Водночас суд зазначає, що оплата в сумі 11000,00 грн., здійснена відповідачем згідно платіжного доручення № 43 від 17.05.2018 судом не розцінюється як часткова сплата заборгованості в межах даних позовних вимог, оскільки призначення даного платежу вказано " за вивіз тпв згідно рішення суду Справа № 906/1278/16".

Водночас, суд зауважує, що є безпідставними заперечення відповідача з приводу непогашення заборгованості через недостатність обігових коштів оскільки відсутність коштів не звільняє зобов'язану сторону від виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру обґрунтовано заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" Житомирської міської ради (10012, м.Житомир, вул. Гоголівська,16, )

на користь Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (10007, м. Житомир, пров. 3-й Транзитний,65, )

- 698465,37 грн. заборгованості;

- 10476,98 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 10.07.18

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3,- сторонам (рек. з повід.)