ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 913/227/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у місті Сєвєродонецьку Луганської області

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017

(головуючий - Будко Н.В., судді: Мартюхіна Н.О., Сгара Е.В.)

та ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.11.2017

(суддя: Корнієнко В.В.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком"

на дії Управління Державної казначейської служби України у місті Сєвєродонецьку Луганської області з виконання рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2017

у справі № 913/227/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 497 196,91 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заяви позивача

1.1. Рішенням Господарського суду Луганської області від 11.04.2017 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" заборгованість в сумі 497 196,91 грн по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення та витрати на судовий збір в сумі 7 457, 95 грн.

25.04.2017 на виконання рішення суду Господарським судом Луганської області видано відповідний наказ.

1.2. Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.09.2017 виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення суду, абзац другий якої викладено у наступній редакції: "Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Новікова, 15-б, ідентифікаційний код 24179564, на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком бул. Т.Шевченка, б. 18, м. Київ, ідентифікаційний код 21560766 в особі Харківської філії ПАТ Укртелеком, м. Харків, вул. Свободи, 7/9, ідентифікаційний код 25614660, заборгованість в сумі 497 196,91 грн по витратах, понесених внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення, витрати на судовий збір в сумі 7457,95 грн."

1.3. Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.11.2017 виправлено відповідну помилку, допущену при друкуванні наказу Господарського суду Луганської області від 25.04.2017 № 913/227/17.

1.4. Стягувач (позивач у справі) звернувся до ГУ ДКС України у Луганській області із заявою №26-17/64 від 04.05.2017 про виконання судового рішення шляхом безспірного списання грошових коштів (в порядку п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державних та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 р. (далі - Порядок), в переліку додатків до якої додав оригінал наказу Господарського суду Луганської області від 25.04.2017 р. по справі № 913/227/17.

1.5. Листом ГУ ДКС України у Луганській області №02-26/734 від 12.05.2017 повідомлено стягувача, що вказаний наказ повернуто на підставі ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з прийняттям до провадження Донецьким апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 11.04.2017 у справі № 913/227/17.

1.6. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2017 рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2017 у справі №913/227/17 залишено без змін.

1.7. Заявою № 26-17/71 від 03.07.2017 стягувач повторно звернувся до ГУ ДКС України у Луганській області про виконання судового рішення шляхом безспірного списання грошових коштів.

1.8. Листом ГУ ДКС України у Луганській області № 02-26/1098 від 14.07.2017 наказ Господарського суду Луганської області від 25.04.2017 у справі №913/227/17 повернуто стягувачу на підставі п. 9 Порядку.

1.9. У зазначено про те, що в наказі стягувачем визначено ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" (ідентифікаційний код 25614660, юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9).

1.10. Проте до Управління надійшла заява про виконання рішення від ПАТ "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ), тому орган ДКС дійшов висновку, що відомості про заявника не відповідають відомостям про стягувача за виконавчим документом.

1.11. Заявою № 26-17/84 від 30.08.2017 стягувач втретє звернувся до органу ДКС щодо виконання судового рішення шляхом безспірного списання грошових коштів.

1.12. Листом № 02-26/1392 від 14.09.2017 Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомлено стягувача про те, що у наказі суду стягувачем визначено ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" (ідентифікаційний код 25614660, юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Свободи, буд. 7/9). Проте ідентифікаційний код 25614660 юридичної особи ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" не існує в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, внаслідок чого наказ суду повернуто стягувачу на підставі п. 9 Порядку.

1.13. Зазначені обставини стали підставою для звернення ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" до Господарського суду Луганської області зі скаргою №26-15/718 від 22.09.2017 на незаконні дії УДКС України у місті Сєвєродонецьку Луганської області.

У скарзі заявник просить: - визнати незаконними та протиправними дії УДКС України у місті Сєвєродонецьку Луганської області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 25.04.2017 у справі № 913/227/17; - зобов'язати УДКС України у місті Сєвєродонецьку Луганської області здійснити дії, що передбачені Порядком на виконання наказу господарського суду Луганської області від 25.04.2017 по справі №913/227/17.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.11.2017 скаргу ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" задоволено.

Визнано незаконними та протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо повернення 14.07.2017 та 14.09.2017 без виконання наказу господарського суду Луганської області від 25.04.2017 № 913/227/17. Зобов'язано УДКС України у м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити дії, що передбачені Порядком, на виконання наказу господарського суду Луганської області від 25.04.2017 №913/227/17.

2.2.Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.11.2017 залишено без змін.

2.3. Судові рішення мотивовані таким.

2.3.1. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

2.3.2. Судами досліджено, що повертаючи 14 липня 2017 року та 14 вересня 2017 року наказ стягувачу Управління ДКС мотивувало це, в першому випадку невідповідністю відомостей у заяві про заявника відомостям у наказі про стягувача, а в другому випадку - відсутністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб ідентифікаційного коду стягувача ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком".

2.3.3. Водночас, судами попередніх інстанцій досліджено, що як у наказі Господарського суду Луганської області від 25.04.2017 у справі № 913/227/17, так і у заяві № 26-17/71 від 03.07.2017 заявником та одночасно стягувачем є ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" з відповідними реквізитами. Відтак, суди визнали необгрунтованими посилання УДКС на те, що відомості про заявника не відповідають відомостям про стягувача за виконавчим документом.

2.3.4. Повертаючи наказ 14.09.2017, орган ДКС послався на відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб ідентифікаційного коду за №25614660 юридичної особи ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком". Проте за висновком судів попередніх інстанцій зазначене не відповідає дійсності та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

2.3.5. При цьому суди зазначили, що відповідно до пункту 20 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться дані також і про ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи. Отже, відсутність у наказі ідентифікаційного коду юридичної особи, у випадку коли стягувачем є юридична особа в особі своєї філії, не є підставою вважати наказ таким, що не відповідає вимогам закону, і не є підставою для поверненню його без виконання.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

3.1. Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою, Управління Державної казначейської служби України у місті Сєвєродонецьку Луганської області звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити судові рішення, відмовивши позивачу у задоволенні скарги від 22.09.2017 у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат у справі №913/227/17.

3.2. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на те, що судові рішення судів попередніх інстанцій винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

3.3. Скаржник стверджує, що у виконавчому документі (наказі суду) зазначені реквізити не стягувача юридичної особи, а його відокремленого підрозділу, що не відповідає ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", тому дії органу ДКС щодо повернення наказу від 25.04.2017 у справі № 913/227/17 є правомірними.

3.4. У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначає про безпідставність та необґрунтованість вимог касаційної скарги та просить залишити без змін судові рішення, що оскаржуються.

3.5. Позивач зазначає про відсутність об'єктивних перешкод, які унеможливлювали виконання рішення суду у справі №912/227/17, про що, в тому числі, свідчить і факт повного виконання на час розгляду справи у суді касаційної інстанції органами казначейства рішення суду про стягнення.

3.6. Позивач звертаю увагу на те, що на казначейство покладено обовязок вживати заходів для виконання виконавчих документів, у тому числі й право звертатися до суду за розясненнями рішення. Проте казначейство навпаки робило все можливе для ухилення від виконання рішення суду, що є явним порушенням п.п.4,5 Порядку, ст.ст.115, 116 ГПК України (чинного на день вчинення казначейством протиправних дій) та Оглядового листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016 №01-06/131/16.

3.7. Крім того, згідно з доводами позивача дії казначейства не відповідають висновкам Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Штефан та інші проти України" та "Юрій Миколайович Іванов проти України".

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

4.1. Відповідно до частини 1 ст.300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Спір у справі стосується оскарження позивачем дій Управління Державної казначейської служби України у місті Сєвєродонецьку Луганської області з виконання рішення Господарського суду Луганської області від 11.04.2017 у справі №913/227/17.

4.3. За приписами ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

4.4. Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

4.5. Згідно з приписами статті 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017, тобто на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

4.6. Згідно з частиною другою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, яким є державна установа, здійснюється згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

4.7. Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дослідили, що як у наказі Господарського суду Луганської області від 25.04.2017 у справі №913/227/17, так і у заяві №26-17/71 від 03.07.2017 заявником та одночасно стягувачем є ПАТ "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" з відповідними реквізитами. Відтак, суди спростували посилання УДКС на те, що відомості про заявника не відповідають відомостям про стягувача за виконавчим документом.

Крім того, суди зазначили, що Харківська філія ПАТ "Укртелеком", яка діє від імені ПАТ "Укртелеком", має відповідне коло повноважень стосовно здійснення у господарському суді прав і обов'язків сторони, а у виконавчому провадженні прав і обов'язків стягувача. Отже, відсутність у наказі ідентифікаційного коду ПАТ "Укртелеком" (м. Київ) не є законною підставою для повернення стягувачеві наказу без виконання.

4.8. З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, зважаючи на те, що доводи скаржника по суті дублюють доводи, наведені ним у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, яким надано правильну правову оцінку судами попередніх інстанцій, Верховний Суд вважає, постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.2. Зважаючи на те, що належних доводів, які б свідчили про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, скаржником у касаційній скарзі не наведено, суд касаційної інстанції вважає, що скаржник не довів неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права як необхідної передумови для скасування судових рішень, що оскаржуються.

5.3. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови та ухвали судів попередніх інстанцій - без змін.

6. Судові витрати

6.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України у місті Сєвєродонецьку Луганської області залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.12.2017 та ухвалу Господарського суду Луганської області від 14.11.2017 у справі №913/227/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко