РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2018Справа № 910/3657/18

За позовом: публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до: публічного акціонерного товариства «Київгаз»

про: стягнення 1 755 638,09 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Гнідіна М. Ю.

Представники:

від позивача: Лисенко В.О. - за дов.

від відповідача: Шимко Л.М. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до публічного акціонерного товариства «Київгаз» про стягнення заборгованості у розмірі 1 755 638,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.11.2016 р. між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та публічним акціонерним товариством «Київгаз» укладено Договір № 16-087-ВТВ купівлі-продажу природного газу, за умовами якого позивач поставив відповідачу природний газ вартістю 12 451 013,94 грн., відповідач зобов'язаний був оплатити поставлений газ. Однак, відповідач не виконав своєчасно зобов'язання з оплати поставленого природного газу, у зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу 192 535,32 грн. 3 % річних, 733 246,41 грн. пені та 829 856,36 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 р. відкрито провадження у справі №910/3657/18 за правилами загального позовного провадження.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що оплату за поставлений природний газ здійснював на підставі протокольних рішень, прийнятих відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, а також згідно з вимогами Постанови Кабінету міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №951 та від 21.02.2018 №114. У зв'язку з цим, на думку відповідача, ним не було порушено строків здійснення розрахунків за поставлений позивачем природний газ.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи, з огляду на те, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити розмір нарахованих позивачем до стягнення сум.

В судовому засіданні 29.05.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 19.06.2018 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2016 р. між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач) та публічним акціонерним товариством «Київгаз» (відповідач) укладено Договір № 16-087-ВТВ постачання природного газу (надалі - Договір).

Згідно з п.1.1 Договору постачальник (позивач) зобов'язався передати у власність споживачу (відповідач) у 2016 році природний газ, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що постачальник передає споживачу з 01 листопада 2016 року по 30 листопада 2016 року (включно) газ обсягом до 1 500,000 тис. куб. м. (один мільйон п'ятсот тис. кубічних метрів).

Обсяги газу, що планується передати за цим Договором можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку (п. 2.1.1 Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу природний газ в кількості 1 521 608 куб. м. вартістю 12 451 013,94 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 р.

Пунктом 6.1 Договору встановлено, що оплата планових обсягів газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу, тобто до 20.12.2016р.

Як вказує позивач, відповідач не здійснив оплату поставленого природного газу у встановлений Договором строк у повному обсязі, залишок боргу станом на 21.12.2016р. склав 5 397 869,76 грн, кінцева оплата проведена 28.02.2018р. згідно платіжного доручення №1 від 28.02.2018р. Сторони зазначені обставини не заперечували.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 Договору він зобов'язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов п. 6.1 Договору щодо строків оплати поставленого природного газу позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 733 246,41 грн. за період з 21.12.2016 р. по 28.02.2018 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем також на підставі наведеної норми у зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати поставленого природного газу нараховано останньому інфляційні втрати в сумі 829 856,36 грн. за період з 01.01.2017 р. по 28.02.2018 р. та 3% річних в сумі 192 535,32 грн. за період з 21.12.2016 р. по 28.02.2018 р.

ПАТ «Київгаз» здійснює забезпечення газом населення області, для покриття нормованих витрат при здійсненні транспортування газу при доставці його населенню і був укладений Договір постачання природного газу №16-087-ВТВ від 23.11.2016р., згідно з п.1.2. якого передбачено, що газ використовується споживачем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат споживача.

Постановою Кабінету міністрів України від 11 січня 2005 р. N 20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (надалі - Порядок), яким визначено механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема, електроенергії, природного газу, за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відповідно до ч. 1 - 3 п. 7 Порядку для проведення розрахунків відповідно до цього Порядку всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства, крім енергопостачальних компаній, державного підприємства "Енергоринок", які проводять розрахунки за спожиту електроенергію через поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в уповноваженому банку. Розрахункове обслуговування цих рахунків здійснюється на умовах, визначених договором, що укладається між органами Казначейства та суб'єктами підприємницької діяльності. Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

На підставі постанови Кабінету міністрів України " від 11.01.2005 № 20 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради, ПАТ "Київгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20:

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3348 на суму 136 225,23 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №657 на суму 851 554,08 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №654 на суму 1 123 313,37 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №2003 на суму 2 653 384,49 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №2010 на суму 346 187,52 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу №2517 на суму 1 911 856,49 грн.;

спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуг з постачання, транспортування, розподілу природного газу№2186 на суму 30 623,00 грн.

З доданих до матеріалів справи спільних протокольних рішень №2003 від 21.03.2017р., №2010 від 22.03.2017р., №2186 від 14.04.2017р., №2517 від 25.04.2017р., №3348 від 19.12.2016р., №654 від 30.01.2017р., №657 від 30.01.2017р. слідує, що розрахунки за проданий за договором газ здійснювались шляхом проведення взаєморозрахунків, згідно з якими Державна казначейська служба перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України, тобто розрахунки здійснювались за рахунок коштів державного бюджету, виділених для пільг і субсидій для населення.

Як вбачається зі змісту вказаних протокольних рішень, сторони узгодили порядок проведення розрахунків змінивши строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору постачання природного газу №16-087-ВТВ від 23.11.2016р.

Вказані протокольні рішення підписані, у тому числі, позивачем та відповідачем. Таким чином, позивач та відповідач узгодили порядок розрахунків за поставлений газ визначеним у Порядку способом.

Проведення розрахунків таким чином і такими сумами, які зазначені в спільних протокольних рішеннях та за договором № 16-087-ВТВ постачання природного газу від 23.11.16р. визнаються сторонами, хоча в самих спільних протокольних рішеннях помилково вказано іншу дату укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання вказаних протокольних рішень та договору сплачено за поставлений природний газ за рахунок коштів наданих державою на погашення заборгованості суму в розмірі 7053144,18 грн., що також не заперечується позивачем.

Вказана постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 втратила чинність 01.01.2018 року.

При цьому частина заборгованості в сумі 5 397 896, 76 грн. за поставлений природний газ була сплачена 28.02.2018 р.

Постановою Кабінету міністрів України від 04.03.2002 №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №951 та від 21.02.2018 №114, запроваджено новий механізм фінансування субвенцій на надання пільг та житлових субсидій населенню.

Затверджений постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256 Порядок визначає, зокрема, відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання).

Відповідно до п.8.1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256, кошти на оплату пільг і субсидій за електричну енергію, природний газ, послуги з транспортування, розподілу та постачання природного газу, тепло-, водопостачання і водовідведення, отримані від головних розпорядників місцевих бюджетів згідно з пунктом 8 цього Порядку, використовуються суб'єктами господарювання, розрахунки з якими здійснюються за рахунок таких коштів, за цільовим призначенням з урахуванням вимог цього пункту.

Згідно з ч. 3 п. 8-1 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 р. № 256 суб'єктами господарювання, які мають ліцензію на розподіл природного газу, кошти, отримані згідно з абзацами другим, сьомим, дев'ятим та чотирнадцятим цього пункту, спрямовуються на оплату природного газу оптовим продавцям та власникам ресурсу природного газу (в тому числі ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України").

Відповідно до ч. 23 п. 8-1 Порядку усі учасники розрахунків, що проводяться згідно із цим пунктом, у графі "Призначення платежу" платіжних доручень додатково зазначають" постанова Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256" та вказують вид послуги (енергоносія), за який проводиться розрахунок.

Згідно з ч. 25 п. 8-1 Порядку казначейство не пізніше ніж протягом наступного операційного дня після надходження платіжних доручень учасників розрахунків, передбачених цим пунктом, здійснює їх виконання.

Отже, зі змісту вищезазначеної Постанови вбачається, що змінився порядок оплати, а саме пунктом 8.1. Постанови нормативно закріплено порядок використання коштів на оплату суб'єктами господарювання, зокрема, які здійснюють постачання природного газу, в разі отримання таких коштів від головних розпорядників місцевих бюджетів, укладення додаткових спільних протокольних рішень згідно зі змінами, внесеними в Постанову Кабінету Міністрів України уже не вимагається, в зв'язку з чим посилання позивача на відсутність спільного протокольного рішення на суму 5 397 896, 76 грн, як підстава для задоволенню позову не обгрунтовані.

Відповідачем було здійснено розрахунки за поставлений природний газ у порядку, встановленому постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 та постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, за рахунок коштів Державного та місцевого бюджетів після їх надходження в установленому порядку. Відповідачем було додержано вимог наведених постанов Кабінету міністрів України щодо порядку проведення розрахунків, іншого позивачем не доведено.

Як було зазначено, пунктом 8.2 Договору встановлено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 Договору він зобов'язується сплатити постачальнику крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, вказаними постановами КМУ визначено інший порядок розрахунків за поставлений природний газ.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

При цьому положення норм наведених постанов Кабінету міністрів України є обов'язковим для учасників розрахунків, виходячи з їх змісту. Відтак, строки та порядок здійснення розрахунків за поставлений природний газ визначаються саме нормами наведених постанов Кабінету міністрів України. Відтак, з огляду на те, що відповідачем було сплачено позивачу за поставлений природний газ з дотриманням порядку, визначеного постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 та постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. N 256, відповідачем не було порушено свої зобов'язання перед позивачем, що виключає можливість застосування до нього відповідальності у вигляді пені за прострочення виконання зобов'язання.

Відсутність порушення зобов'язання з оплати поставленого газу з боку відповідача також виключає можливість стягнення з нього інфляційних втрат та 3% річних, оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлює обов'язок боржника сплатити суму боргу з украхуванням індексу інфляції та 3% річних виключно у разі порушення боржником грошового зобов'язання перед кредитором. Відсутність порушення грошового зобов'язання унеможливлює застосування до нього положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на те, що відповідачем було сплачено за поставлений природний газ у відповідності з вимогами, встановленими постановами Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20 та від 4 березня 2002 р. N 256, відсутнє порушення грошового зобов'язання з боку відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на додержання відповідачем вимог законодавства щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення рішення: 03.07.18