номер провадження справи 15/34/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 Справа № 908/713/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя - Горохов І.С.,

при секретарі судового засідання Чернетенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

позов Приватного акціонерного товариства "Нова лінія", 08162, Київська область, Києво - Святошинський район, смт Чабани, Одеське шосе, 8; адреса для листування: 70422, Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, 1Е

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунтех", 69067, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 2, кв. 171

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Фомінцев О.О., довіреність №71 від 18.04.2018;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

24.04.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява позовом Приватного акціонерного товариства "Нова лінія", Київська область, Києво - Святошинський район, смт Чабани до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунтех", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за поставлений товар в розмірі 150 902,04 грн., пені в розмірі 5917,01 грн., 50% річних в розмірі 8701,48 грн., інфляційні витрати в розмірі 1659,92 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018, справу № 908/690/18 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 25.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі № 908/713/18, присвоєно справі номер провадження 15/34/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 17.05.2018 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.05.2018 розгляд справи відкладався на 07.06.2018.

06.06.2018 позивачем надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості в розмірі 75 000,00,00 грн. після порушення провадження у справі. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 75 902,04 грн., інфляційні втрати у сумі 1659,92 грн., 50% річних від простроченої суми у розмірі 8701,48 грн., пеню у сумі 5917,01 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України прийнята судом до розгляду.

Розглядаються позовні вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 75 902,04 грн., інфляційних втрат у сумі 1659,92 грн., 50% річних від простроченої суми у розмірі 8701,48 грн., пені у сумі 5917,01 грн.

Ухвалою суду від 07.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.06.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем належним чином не виконано зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманого товару на підставі договору поставки № 16022018/о від 16.02.2018, у зв'язку з чим за ТОВ «Комунтех» утворилась заборгованість у розмірі 75 902,04 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також нараховані на суму боргу пеню в розмірі 5917,01 грн., суму інфляційного збільшення в розмірі 1659,92 грн., 50% річних в розмірі 8701,48 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. ст. 1, 12, 49, 54, 55 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 526, 530, 610, 612, п. 2 ст. 625, 629, 655, 712 Цивільного кодексу України. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 27.06.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення від 05.05.2018.

Відповідач у призначені судові засідання 17.05.2018, 07.06.2018, 27.06.2018 не з'явився, при причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило. Вимоги ухвал суду не виконав, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

В судому засіданні 27.06.2018 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, суд встановив.

16.02.2018 між ПрАТ «Нова лінія» (постачальник, позивач у справі) та ТОВ «Комунтех» (покупець, відповідач у справі) укладено договір № , за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов'язується протягом строку дії цього договору передавати у власність покупця товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видаткових накладних та рахунках, разом з усіма їх при належностями та документами, що стосуються товарів, а покупець зобов'язується прийняти товарі і оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна на товар, що постачається, вказується у видаткових накладних та рахунках, які надаються постачальником. Загальна вартість договору становить 1 000 000,00 грн. з ПДВ (п. 2.2. договору).

У п. 3.1. договору сторони узгодили, що товар поставляється покупцеві разом з усіма його при належностями та документами на умовах EXW (Інкотермс 2000) - торгівельний центр постачальника: Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, 1Е та здійснюється силами (засобами) покупця.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за цим договором передбачає розрахунок покупця з постачальником протягом 10 банківських днів з дати поставки товару покупцю. Датою поставки є дата, зазначена у видатковій накладній, яка складена на відповідну партію товару (п. 5.2. договору). Оплата проводиться в гривнях шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Визначений у відповідному рахунку (п. 5.3. договору).

Пунктом 7.2. договору визначено, що товар вважається прийнятим покупцем з моменту проставлення підпису уповноваженої особи покупця про прийом товару на відповідній видатковій накладній.

Пунктом 12.1. встановлено строк дії договору - з моменту його підписання і до 31.12.2018.

Сторони не надали доказів припинення дії договору, отже, його умови є чинними на момент розгляду даної справи судом.

На виконання договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 150 902,04 грн., що підтверджується видатковими накладними: № Рнк/NZ1-0000845 від 17.02.2018 на суму 69 298,10 грн., № Рнк/NZ1-0000846 від 17.02.2018 на суму 19 723,20 грн., № Рнк/NZ1-0000847 від 17.02.2018 на суму 11 636,28 грн., № Рнк/NZ1-0000848 від 17.02.2018 на суму 1949,98 грн., № Рнк/NZ1-0000849 від 17.02.2018 на суму 360,48 грн., № Рнк/NZ1-0000969 від 23.02.2018 на суму 46 254,00 грн., № Рнк/NZ1-0000970 від 23.02.2018 на суму 1680,00 грн.

Видаткові накладні підписані уповноваженим представниками сторін та скріплені печатками товариств без зауважень.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання за договором в повному обсязі не виконав.

21.03.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 (вих. №1062 від 21.03.2018) про оплату поставлених товарів.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті за поставлений товар в примусовому порядку.

Після порушення провадження у даній справі відповідачем частково погашено заборгованість на суму 75 000,00 грн., про що свідчить банківська виписка АТ «ОТП Банк» надана позивачем у справу.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

В порушення умов п. 2.3 договору відповідач свої зобов'язання з оплати вартості товару в строк не виконав.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об'єктивних обставин.

Неналежне виконання відповідачем зобов'язань підтверджено матеріалами справи. Доказів повної оплати основного боргу відповідачем суду не надано, обґрунтованого відзиву не подано. З огляду на викладене, вимоги, щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 75 902,04 грн. підлягають задоволенню.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 04.03.2018 по 16.04.2018 в сумі 5917,01 грн.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.1. договору встановлено, що за несвоєчасну (п. 5.1. договору) або неповну оплату товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми неоплаченої партії товару, за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок пені суд визнав вірним, а вимогу про стягнення пені в розмірі 5917,01 грн. такою, що підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 50% річних у сумі 8701,48 грн. за період з 04.03.2018 по 16.04.2018 та суму інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 1659,92 грн. за період 04.03.2018 по 16.04.2018.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

Умовами пункту 8.1. договору сторони передбачили, що на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, боржник на вимогу кредитора зобов'язаний 50% річних від простроченої суми.

Проаналізувавши здійснені позивачем розрахунки заявлених до стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 1659,92 грн. та 8701,48 грн. 50% річних, суд приходить до висновку, що такі здійснені правомірно та з врахуванням вищевказаного порядку нарахування, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунтех» (69067, м. Запоріжжя, вул. Запорізька, б. 2 кв. 171; ідентифікаційний номер 35536197) на користь Приватного акціонерного товариства «Нова лінія» (08162, Київська область, Києво - Святошинський район, смт Чабани, Одеське шосе, 8; адреса для листування: 70422, Запорізька область, Запорізький район, с. Нове Запоріжжя, вул. Нікопольське шосе, 1Е; ідентифікаційний номер 30728887) суму заборгованості у розмірі 75 902,04 грн. (сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот дві гривні 04 коп.), суму інфляційних втрат у розмірі 1659,92 грн. (одну тисячу шістсот п'ятдесят дев'ять гривень 92 коп.), 50% річних від простроченої суми у розмірі 8701,48 (вісім тисяч сімсот одну гривню 48 коп.), пеню в розмірі 5917,01 грн. (п'ять тисяч дев'ятсот сімнадцять гривень 01 коп.), судовий збір в розмірі 2507,72 грн. (дві тисячі п'ятсот сім гривень 72 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 липня 2018 року.

Суддя І. С. Горохов