ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/185/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Калашник В.О.

секретар судового засідання Кричовський Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської

філії ПАТ "Укртелеком",

вул. Академіка Сахарова, 32,м. Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Управління соціального захисту населення Долинської районної державної

адміністрації Івано-Франківської області

вул. Грушевського,18, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська

область,77500

про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги сумі 194 721 грн 08 к.

за участю:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком", в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком", звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача, Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань по компенсації видатків на відшкодування витрат пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги сумі 194 721 грн 08 к.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, На підставі ч. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації", та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.12р. № 295, Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії надало, в період січень - грудень 2017, телекомунікаційні послуги споживачам - певним категоріям осіб, яким у відповідності до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу" від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ, Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000р. № 1584-Ш, Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ, Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" від 24.03.2008p. № 203/98-ВР, Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001р № 2402-ІІІ, встановлено пільги з оплати послуг зв'язку;

Івано-Франківською філією ПАТ «Укртелеком» пільговим категоріям населення, за період з січня 2017 р. по грудень 2017 р. (включно), надавалися телекомунікаційні послуг на пільговій основі. Сума, що підлягає відшкодуванню, станом на 31.12.17 року, становить 194724,08грн.

Однак в порушення відповідачем, як головним розпорядником коштів зобов'язань щодо оплати заборгованості по компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги норми ст.509,526 Цивільного кодексу України не відшкодовано 194721,08 грн. витрат на телекомунікаційні послуги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовні заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, свої заперечення виклав у відзиві №326/02-22/07 від 30.03.2018 та доповненні на відзив №979/07-39/27 від 07.05.2018. Зокрема, представник відповідача в минулому судовому засіданні вказав, що позивачем не надано доказів в підтвердження укладення договору з відповідачем про відшкодування витрат, пов"язаних з наданням пільгових послуг окремим категоріям населення згідно ст. 63 Закону України "Про телекомунікації".

Таким чином, відповідач прийшов до висновку , що заявлена до стягнення сума є не обгрунтованою та потребує коригування шляхом проведення звірки між сторонами щодо пільговиків які померли та щодо тих осіб, які не мають права на пільгу по доходах.

Враховуючи викладені обставини представник відповідача вважає позов безпідставним та необгрунтованим , просив суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в минулому судовому засіданні пояснення представників сторін , дослідивши обставини у справі і подані докази, оцінивши їх відповідно до ст.86 ГПК України, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню із слідуючих підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ЗУ "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Івано - Франківської філії ПАТ «Укртелеком» є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року, та інших законодавчих актів України.

Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" ; Про охорону дитинства" встановлено пільги щодо надання послуг зв'язку окремим категоріям споживачів, для певних категорій осіб встановлено пільги з оплати на послуги зв'язку.

Частиною 2 статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Тобто, відповідач є органом соціального захисту населення, який відповідно до своїх функціональних обов'язків, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» від 29 січня 2003 р. N 117, веде облік пільгових категорій громадян та проводить розрахунки з підприємствами та організаціями. Згідно пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» відповідач, як уповноважений орган, щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає акт звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга", а підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, зведеним розрахунком заборгованості по видатках на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги в Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області , розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за період з січня по грудень 2017 року форми - 2, яка затверджена наказом Міністерства праці та соцполітики №535 від 04.10.2007, за період з січня по грудень 2017 року позивач надав послуги зв'язку пільговим категоріям населення на загальну суму 194721,08грн.

Законом України "Про телекомунікації" визначено повноваження держави щодо управління та регулювання діяльності у сфері телекомунікацій, а також права, обов'язки та засади відповідальності фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у даній діяльності або користуються телекомунікаційними послугами.

В силу ч.3 ст.63 цього Закону, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №295, затверджено Правила надання та отримання телекомунікаційних послуг. Ці Правила розроблені відповідно до Законів України Про телекомунікації, Про телебачення і радіомовлення, Про радіочастотний ресурс України, Про захист прав споживачів, Про захист персональних даних, інших нормативно-правових актів і встановлюють загальний порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг.

Для певних категорій споживачів, визначених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу" від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ, "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000р. № 1584-Ш, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ, "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" від 24.03.2008p. № 203/98-ВР, "Про охорону дитинства" від 26.04.2001р. №2402-ІІІ, встановлено пільги з оплати послуг зв'язку.

У відповідності до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Підпунктом "б" п. 4 ч.1 ст. 89, ч.1 ст.102 Бюджетного кодексу України, встановлено, що видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять до державного бюджету України і проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.03р. запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги; затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги; постановлено Міністерству соціальної політики: забезпечити внесення до Реєстру інформації про осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою; подавати інформацію, що міститься в Реєстрі, центральним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування для забезпечення надання пільг особам, які мають на них право, з дотриманням вимог Законів України "Про інформацію" та "Про захист персональних даних".

Пунктом 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 29.01.03р., встановлено, що підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Уповноважений орган щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації (п.11 Положення).

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету щодо надання пільг з послуг зв"язку, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. №256 "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету".

Згідно п.2 Порядку, фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (п.3 Порядку).

У відповідності до п.5 Порядку, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад.

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п'ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату, зокрема, послуг зв'язку (п.8 Правил).

Матеріалами справи документально підтверджено факт понесенння позивачем витрат з наданням пільг на послуги зв'язку споживачам, визначених Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу" від 22.10.1993р. № 3551-ХІІ, "Про жертви нацистських переслідувань" від 23.03.2000р. № 1584-Ш, "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. №796-ХІІ, "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус" від 24.03.2008p. № 203/98-ВР, "Про охорону дитинства" від 26.04.2001р. №2402-ІІІ, на загальну суму 874 388, 93грн.

Таким чином, беручи до уваги вищевказані правові норми, суд приходить до висновку про те, що у позивача виникло право на відшкодування фактичних витрат в сумі 194721,08грн., яке виникли у зв'язку з наданням в період з січня по грудень 2017р., послуг зв'язку особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача як органу, через який діє держава у цивільних відносинах - цивільний обов'язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

При цьому, у відповідь відповідачу на твердження про відсутність субвенцій у 2017 з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту щодо відшкодування пільг на телекомунікаційні послуги, суд зауважує, що згідно з ст.19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно Законами України визначаються пільги, зокрема, щодо оплати послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Законом України "Про телекомунікації", Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. №295, не передбачено жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі. Вказані норми законодавства закріплюють реалізацію державних соціальних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв'язку тим категоріям громадян, які мають установлені законодавством пільги з їх оплати, кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких послуг суб'єкту господарювання, який їх надає. При цьому, чинне законодавство України не передбачає обов'язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов'язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із Законів України. Право позивача на отримання компенсації вартості наданих телекомунікаційних послуг пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації і захисту, незважаючи на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" видатків на ці потреби не було передбачено, оскільки фінансові зобов'язання держави виникли не з наведеного Закону, а з законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг певній категорії осіб, а також з нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків з постачальниками, зокрема, телекомунікаційних послуг таким категоріям споживачів. Така ж правова позиція дотримана у постанові ОСОБА_1 Верховного Суду від 10.04.18р. у справі №927/291/17.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України). Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідач факт надання позивачем телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян підтвердив, а наведені відповідачем заперечення не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам діючого законодавства та спростовуються вище сказаним.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 194721,08грн. - невідшкодованої вартості понесених витрат, пов"язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена та така, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного , відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ст. 48, 89, 102 Бюджетного кодексу України, ст.63 Закону України "Про телекомунікації", ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" до відповідача, Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань по компенсації видатків на відшкодування витрат пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги сумі 194 721 грн 08 к.

Стягнути з відповідача, Управління соціального захисту населення Долинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (вул. Грушевського,18, м. Долина, Долинський район, Івано-Франківська область, код 03193376) на користь, Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Івано-Франківської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Академіка Сахарова, 32,м. Івано-Франківськ, код 21560766) - 194721,08грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання грошових зобов'язань по компенсації видатків на відшкодування витрат пов'язаних з наданням пільг на телекомунікаційні послуги , а також 2920,82 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та направити позивачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ст.241 ГПК України).

Повне рішення складено 27.06.2018

Суддя Калашник В.О.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі Судова влада України, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі: http://court.gov.ua/fair/sud5010/

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/

e-mail суду: . Інформація за тел.: (0342) 55-94-88

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в системі, розміщеній на офіційному веб-порталі "Судова влада України" (https://e-court.mail.gov.ua/?_task=loginЦ_action=plugin.registration_rules) та подати до суду заявку для отримання процесуальних документів в електронному вигляді.