ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа № 909/51/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації за № 863/01-07 від 21.05.2018 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року (суддя Шкіндер П.А.)

за заявою Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (вх. № 5907/18)

про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року

у справі № 909/51/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Пауер-Буд», м. Київ

до відповідача: Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 3 406 461,69 грн. згідно договору підряду.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 керівник;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року в задоволенні заяви Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про надання відстрочки виконання рішення, відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації подав апеляційну скаргу за № 863/01-07 від 21.05.2018 року, в якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочку виконання рішення задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали не в повному обсязі досліджено та зясовано всі обставини у справі. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відстрочення виконання рішення суду може тривати до одного року з моменту постановлення ухвали суду про задоволення відповідної заяви.

Позивачем не подано відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином був повідомлений.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, зясувавши всі фактичні обставини, судом встановлено.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі №909/51/17 стягнуто з Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ТзОВ «Буд-Енерго-Стандарт» 3 406 641,69 грн. основного боргу, 454 291,79 грн. 3% річних, 3 408 820,19 грн. інфляційних втрат та 109043,60грн. судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.02.2018р. рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017р. у справі № 909/51/17 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 02.04.2018 року замінено стягувача щодо виконання наказу № 225 від 14.03.2017р. виданого на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі №909/51/17, визначено стягувача ТзОВ «Мега-Пауер-Буд».

23.04.2018 р. до Господарського суду Івано-Франківської області від Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації надійшла заява (вх.№5907/18) про відстрочку виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі № 909/51/17 про стягнення боргу - до 31.12.2018року.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Необхідність надання відстрочки виконання рішення суду відповідач (заявник) обґрунтовує тим, що він є бюджетною установою і фінансування будівництва обєкта здійснювалося за рахунок коштів обласного бюджету. Вказана в рішенні суду заборгованість зареєстрована в органах Державного казначейства України по КПКВ 240601 КЕКВ 3122, однак, кошти по КПКВ 240601 КЕКВ 3122 з обласного бюджету на вказані цілі не поступали у зв'язку з відсутністю бюджетних призначень, що унеможливлює виконання рішення суду.

Водночас, заявник стверджує, що за ним не закріплено коди економічної класифікації за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду. Заявник зазначає, що ним були подані голові Івано-Франківської обласної ради та голові Івано-Франківської обласної державної адміністрації пропозиції щодо виділення вказаних вище коштів за рахунок вільного залишку коштів із загального фонду до бюджету розвитку (спеціального фонду), що вимагає відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві щодо обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявник надав суду звернення (лист) Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 23.04.2018 вих.№437/0/2-18/01-132, який адресований голові обласної ради ОСОБА_3, про винесення на чергову сесію обласної ради, яка мала відбутися 27.04.2018 року, питання про погашення заборгованості за рахунок планових надходжень у 2018 році екологічного податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення можливе лише з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 р. у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 р. у справі «Горнсбі проти Греції»).

У рішенні від 29.06.2004 р. Європейський суд з прав людини у справі «Півень проти України» дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

Так, посилання відповідача, у заяві про відстрочку виконання рішення, на відсутність у нього на рахунках коштів для виплати боргу підтвердженого судовим рішенням не може вважатись винятковою обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення суду, і не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Будь-яких інших обставин в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду, заявником не зазначалось.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду, оскільки заявник не довів наявність істотних обставин, що ускладнили б виконання рішення або робили б його неможливим, а сторони по справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах.

Таким чином ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.В задоволенні апеляційної скарги Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської облдержадміністрації за № 863/01-07 від 21.05.2018 року відмовити, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2018 року залишити без змін.

2.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Зварич О.В.