ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/823/18
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Цісельський К.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС до Сільськогосподарського підприємства ,,ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 1223186,88 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/823/18 та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 04.06.2018 р.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2018 р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 25.06.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС (далі ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС) звернулось в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Сільськогосподарського підприємства ,,ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ) про стягнення заборгованості у розмірі 1223186,88 грн., з яких: 1127894,82 грн. основного боргу, 72352,00 грн. пені, 4641,00 грн. 3% річних, 18299,06 грн. інфляційних нарахувань, вказуючи на неповне виконання відповідачем умов договору поставки від 17.06.2015 р. № 35 в частині оплати вартості поставлених товарів. Крім того позивач просить покласти на відповідача: судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 18347,80 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., з яких згідно усних пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні 25.06.2018 р., 1500,00 грн. вартість складання позовної заяви та 1000,00 грн. вартість участі адвоката в двох судових засіданнях; витрати на проїзд поїздом до м. Одеси у розмірі 2878,74 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС посилається на приписи ст.ст.193,216,222,230,265 ГК України, ст.ст.526,625 ЦК України, рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 1-2/2002, умови названого вище договору, додаткову угоду від 09.10.2017 р. № 1, видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжні доручення, акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 р. по 05.04.2018 р. тощо.

Відповідач у відзиві на позовну заяву письмово заперечив проти стягнення з нього заборгованості у розмірі 100148,06 грн., з яких 100000,00 грн. основного боргу, 0,04 грн. пені та 148,02 грн. інфляційних нарахувань, оскільки позивачем: не враховано оплату грошових коштів у розмірі 100000,00 грн., здійснену за платіжними дорученнями від 08.05.2018 р. № 1531 на суму 50000,00 грн. та від 11.05.2018 р. № 1551 на суму 50000,00 грн.; арифметично невірно розраховано пеню та інфляційні втрати. Решту позовних вимог СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ визнало.

Представник позивача в судових засіданнях усно підтвердив оплату СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ основного боргу у розмірі 100000,00 грн. та погодився з частковою неправильністю розрахунку ціни позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів представників сторін фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

17.06.2015 р. між ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС (Постачальник) та СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ (Покупець) укладено договір поставки № 35 (Договір), згідно якого Постачальник зобовязується поставляти і передавати у власність Покупцю за його заявками, а Покупець зобовязується приймати та оплачувати продовольчі товари в асортименті, іменовані в подальшому товар. Повне найменування товару, що поставляється, його опис і характеристика, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші параметри містяться в накладних, які є невідємною частиною цього Договору (п.1.1 Договору).

Постачальник зобовязується поставляти товар на адресу Покупця відповідно до його заявок у встановлені цим Договором терміни (п.2.1.1 Договору).

Покупець зобовязується своєчасно здійснювати оплату за отриманий товар в порядку, передбаченому цим Договором (п.2.2.4 Договору).

Приймання-передача товару Покупцю здійснюється на підставі накладних, актів прийому-передачі, які підписуються в двох екземплярах представниками обох сторін, наділеними відповідними повноваженнями… (п.4.8 Договору).

Право власності на товар, що поставляється, переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі товару. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної… (п.4.10 Договору).

Сумою Договору вважається сума всіх поставок по цьому Договору (п.5.4 Договору).

Товар, що поставляється за цим Договором, підлягає оплаті в порядку відстрочки платежу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки і моменту підписання накладної (п.5.5 Договору).

Оплата здійснюється в національній валюті України на підставі виставлених рахунків шляхом безготівкового розрахунку… (п.5.6 Договору).

За результатами діяльності за певні періоди сторони зобовязуються проводити звірку взаєморозрахунків, результати якої оформлюються відповідним актом. Дані підтверджені сторонами в акті звірки, є підставою для остаточних взаєморозрахунків (п.5.7 Договору).

У разі порушення термінів оплати за поставлений товар, Покупець зобовязується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення і відшкодувати всі витрати, понесені Постачальником у звязку з невиконанням Покупцем своїх зобовязань за Договором, включаючи упущену вигоду (п.6.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, укладений на один рік і діє до виконання сторонами своїх зобовязань за Договором в повному обсязі (п.7.1 Договору).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про зупинення чи зміну умов Договору за один місяць до закінчення його дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п.7.2 Договору).

Договір може бути змінено, доповнено чи достроково розірвано за згодою сторін, або у відповідності до п.8.4… Всі зміни та доповнення до цього Договору укладаються в письмовій формі і оформлюються додатковими угодами, які стають невідємною частиною Договору (п.7.3 Договору).

Додатковою угодою від 09.10.2017 р. № 1 до Договору (Додаткова угода) викладено п.п.5.5 та 6.2 в наступній редакції:

- п.5.5 Договору ,,Товар, що поставляється за цим Договором, підлягає оплаті в порядку 20% передоплати згідно рахунку-фактури і 80% відстрочки платежу протягом 60 (шістдесят) календарних днів з моменту поставки товару;

- п.6.2 Договору ,,У разі порушення термінів оплати за поставлений товар, передбачених умовами Додаткової угоди, Покупець зобовязаний за кожен календарний день прострочення оплатити Постачальнику пеню в розмірі 0,13% від суми боргу.

На виконання Договору, який неодноразово продовжував строк дії згідно п.7.2 Договору, Постачальником поставлено, а Покупцем прийнято товар (мясопродукти) на загальну суму 2204418,08 грн., що підтверджується наявними у справі видатковими накладними від 19.09.2017 р. № 288 на суму 261835,20 грн., від 24.10.2017 р. № 343 на суму 216526,50 грн., від 08.11.2017 р. № 361 на суму 62200,00 грн., від 14.11.2017 р. № 367 на суму 185306,40 грн., від 18.12.2017 р. № 419 на суму 429287,76 грн., від 29.12.2017 р. № 439 на суму 379274,74 грн., від 29.12.2017 р. № 440 на суму 39528,00 грн., від 26.01.2018 р. № 23 на суму 127183,68 грн., від 13.02.2018 р. № 45 на суму 287715,00 грн., від 20.02.2018 р. № 58 на суму 215560,80 грн.

Договір, Додаткову угоду, видаткові накладні підписано представниками та скріплено печатками контрагентів.

Покупцем в рахунок виконання зобовязань за Договором перераховано Постачальнику грошові кошти у розмірі 1076523,26 грн., про що свідчать платіжні доручення від 15.12.2017 р. № 7775 на суму 30000,00 грн., від 19.12.2017 р. № 7828 на суму 30000,00 грн., від 22.12.2017 р. № 7884 на суму 100000,00 грн., від 27.12.2017 р. № 7927 на суму 30000,00 грн., від 28.12.2017 р. № 7963 на суму 59897,00 грн., від 24.10.2017 р. № 7207 на суму 43305,30 грн., від 09.01.2018 р. № 54 на суму 50000,00 грн., від 07.11.2017 р. № 7317 на суму 12240,00 грн., від 07.02.2018 р. № 440 на суму 15501,90 грн., від 14.11.2017 р. № 7388 на суму 37061,28 грн., від 07.02.2018 р. № 441 на суму 64498,10 грн., від 13.02.2018 р. № 40 на суму 58310,28 грн., від 12.12.2017 р. № 7704 на суму 85857,55 грн., від 20.02.2018 р. № 550 на суму 50000,00 грн., від 13.03.2018 р. № 809 на суму 200000,00 грн., від 09.01.2018 р. № 53 на суму 75854,95 грн., від 09.01.2018 р. № 52 на суму 7905,00 грн., від 24.01.2018 р. № 291 на суму 25436,74 грн., від 13.02.2018 р. № 53 на суму 57543,00 грн., від 20.02.2018 р. № 556 на суму 43112,16 грн.

Часткова неоплата СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ вартості поставленого товару спричинила звернення ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС до господарського суду з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В ч.1 ст.692 ЦК України закріплено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмовий Договір поставки.

При цьому ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС як Постачальником виконано належним чином взяті на себе обовязки, поставлено мясопродукти в період з 19.09.2017 р. по 20.02.2018 р. на загальну суму 2204418,08 грн., що підтверджується дослідженими в описовій частині рішення видатковими накладними.

В свою чергу СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692,712 ЦК України, ст.193 ГК України, умов Договору та Додаткової угоди оплатило вартість отриманого товару до подачі позову на загальну суму 1076523,26 грн., не дивлячись на те, що з урахуванням ч.1 ст.530 ЦК України, ч.1 ст.692 ЦК України, п.5.5 Договору в редакції Додаткової угоди строк виконання зобовязань за Договором на суму 1127894,82 грн. також настав.

Враховуючи викладене та те, що після подачі позову відповідач додатково сплатив 100000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 08.05.2018 р. № 1531 на суму 50000,00 грн. та від 11.05.2018 р. № 1551 на суму 50000,00 грн., позов про стягнення основного боргу підлягає задоволенню у сумі 1027894,82 грн. Провадження у справі за вимогою про стягнення основного боргу у розмірі 100000,00 грн. суд закриває на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У разі порушення термінів оплати за поставлений товар, Покупець зобовязується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення і відшкодувати всі витрати, понесені Постачальником у звязку з невиконанням Покупцем своїх зобовязань за Договором, включаючи упущену вигоду (п.6.2 Договору).

У разі порушення термінів оплати за поставлений товар, передбачених умовами Додаткової угоди, Покупець зобовязаний за кожен календарний день прострочення оплатити Постачальнику пеню в розмірі 0,13% від суми боргу (п.6.2 Договору в редакції Додаткової угоди).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.2 ст.343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань визначає, що розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань врегульовано Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Отже, яким би способом не визначався в Договорі розмір пені (в даному випадку згідно п.6.2 Договору в редакції Додаткової угоди 0,13% від суми боргу за кожен календарний день прострочення), він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 р. по справі № 25/187.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання по оплаті вартості поставленого товару, господарський суд дійшов висновку, що СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ має сплатити:

- 52198,95 грн. пені, з яких: 1799,56 грн. нараховано на суму 11938,20 грн. за період з 20.10.2017 р. по 19.04.2018 р. (позивач згідно ч.6 ст.232 ГК України помилково останнім днем прострочення вказує 27.04.2018 р.), 13554,33 грн. на суму 123221,20 грн. за період з 24.12.2017 р. по 27.04.2018 р., 3379,72 грн. на суму 34458,10 грн. за період з 08.01.2018 р. по 27.04.2018 р., 2373,63 грн. на суму 25436,74 грн. за період з 14.01.2018 р. по 27.04.2018 р., 6025,61 грн. на суму 93430,21 грн. за період з 17.02.2018 р. по 27.04.2018 р., 16642,36 грн. на суму 303419,79 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р., 1734,51 грн. на суму 31623,00 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р., 2938,12 грн. на суму 101746,94 грн. за період з 28.03.2018 р. по 27.04.2018 р., 2787,29 грн. на суму 230172,00 грн. за період з 15.04.2018 р. по 27.04.2018 р., 963,82 грн. на суму 172448,64 грн. за період з 22.04.2018 р. по 27.04.2018 р.;

- 4641,00 грн. 3% річних, з яких: 185,00 грн. нараховано на суму 11938,20 грн. за період з 20.10.2017 р. по 27.04.2018 р. (190 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 186,43 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 1256,00 грн. на суму 123221,20 грн. за період з 24.12.2017 р. по 27.04.2018 р. (125 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 1265,97 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 309,00 грн. на суму 34458,10 грн. за період з 08.01.2018 р. по 27.04.2018 р. (110 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 311,54 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 215,00 грн. на суму 25436,74 грн. за період з 14.01.2018 р. по 27.04.2018 р. (104 дні) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 217,43 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 530,00 грн. на суму 93430,21 грн. за період з 17.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (70 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 537,54 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 1446,00 грн. на суму 303419,79 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (59 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 1471,38 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 151,00 грн. на суму 31623,00 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (59 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 153,35 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 251,00 грн. на суму 101746,94 грн. за період з 28.03.2018 р. по 27.04.2018 р. (31 день) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 259,25 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 227,00 грн. на суму 230172,00 грн. за період з 15.04.2018 р. по 27.04.2018 р. (13 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 245,94 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 71,00 грн. на суму 172448,64 грн. за період з 22.04.2018 р. по 27.04.2018 р. (6 днів) (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 85,04 грн., проте позивач просить менше, що є його правом);

- 17255,10 грн. інфляційних нарахувань, з яких: 759,36 грн. нараховано на суму 11938,20 грн. за період з 20.10.2017 р. по 27.04.2018 р. (листопад 2017 р.-квітень 2018 р.), 5382,76 грн. на суму 123221,20 грн. за період з 24.12.2017 р. по 27.04.2018 р. (січень-квітень 2018 р.), 1219,83 грн. на суму 34458,10 грн. за період з 08.01.2018 р. по 27.04.2018 р. (січень-квітень 2018 р.) (фактично розмір інфляційних нарахувань за вказаний період складає 1505,26 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 900,47 грн. на суму 25436,74 грн. за період з 14.01.2018 р. по 27.04.2018 р. (січень-квітень 2018 р.) (фактично розмір інфляційних нарахувань за вказаний період складає 1111,17 грн., проте позивач просить менше, що є його правом), 1783,40 грн. на суму 93430,21 грн. за період з 17.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (березень-квітень 2018 р.), 5791,68 грн. на суму 303419,79 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (березень-квітень 2018 р.), 603,62 грн. на суму 31623,00 грн. за період з 28.02.2018 р. по 27.04.2018 р. (березень-квітень 2018 р.), 813,98 грн. на суму 101746,94 грн. за період з 28.03.2018 р. по 27.04.2018 р. (квітень 2018 р.).

Відтак, у звязку з невірністю розрахунку пені та інфляційних нарахувань позов про їх стягнення слід задовольнити частково, а 3% річних у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України та ч.3 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем визнано позов у сумі 1123038,82 грн. до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 8422,79 грн., що складає 50% судового збору, сплаченого за подачу визнаних позовних вимог.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у т.ч. в апеляційній та касаційній інстанціях.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом провадження у справі частково закрито через відсутність предмету спору, витрати позивача по сплаті судового збору підлягають частковому поверненню з державного бюджету, а саме в сумі 1817,95 грн. Повернення судового збору може бути здійснено за клопотанням ТОВ ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС як-то передбачено ч.1 ст.7 Закону України ,,Про судовий збір. Решта судового збору (18347,80 грн. (судовий збір, сплачений під час подачі позову) мінус 8422,79 грн. (судовий збір, повернутий у звязку з визнанням позову) мінус 1817,95 грн. (судовий збір, який слід повернути з огляду на часткове закриття провадження у справі) дорівнює 8107,06 грн.) стягується з відповідача згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 7303,79 грн.

Крім того ч.3 ст.123 ГПК України закріплює, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України); повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.4 ч.3 ст.123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок СП ,,ВЕККА у вигляді ТОВ, судом, окрім судового збору в сумі 7303,79 грн., включаються:

- витрати на професійну правничу допомогу, понесення яких у сумі 2500,00 грн. (1500,00 грн. вартість складання позовної заяви та 1000,00 грн. вартість участі адвоката в двох судових засіданнях) підтверджується договором надання правової допомоги від 25.04.2018 р., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1, адвокатським ордером, банківською випискою про перерахування адвокату винагороди;

- витрати представника позивача на проїзд до м. Одеси у розмірі 2878,74 грн., які підтверджуються наявними у справі проїзними документами (білетами на потяг).

Розмір витрат, повязаних з розглядом справи, які покладаються на відповідача, за правилами п.3 ч.4 ст.129 ГПК України судом визначено пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому витрати на професійну правничу допомогу стягуються в сумі 2456,75 грн., а витрати представника позивача на проїзд у сумі 2828,94 грн.

Керуючись ст.ст.129,231,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського підприємства ,,ВЕККА у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (67540, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Благодатне, вул. Центральна, 1, код 30820151) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС (61002, м. Харків, вул. Петровського, 5, код 39559/один мільйон двадцять сім тисяч вісімсот девяносто чотири/ грн. 82 коп. основного боргу, 52198/пятдесят дві тисячі сто девяносто вісім/ грн. 95 коп. пені, 4641/чотири тисячі шістсот сорок одну/ грн. 00 коп. 3% річних, 17255/сімнадцять тисяч двісті пятдесят пять/ грн. 10 коп. інфляційних нарахувань, 7303/сім тисяч триста три/ грн. 79 коп. судового збору, 2456/дві тисячі чотириста пятдесят шість/ грн. 75 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 2828/дві тисячі вісімсот двадцять вісім/ грн. 94 коп. витрат на проїзд до місця проведення судових засідань.

В частині стягнення 100000/сто тисяч/ грн. 00 коп. основного боргу провадження у справі закрити.

В решті позову відмовити.

Повернути з Державного бюджету України (ГУДКСУ в Одеській області, , р/р № 3008, МФО 828011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ПРО-КРАСТ ПЛЮС (61002, м. Харків, вул. Петровського, 5, код 39559223) 8422/вісім тисяч чотириста двадцять дві/ грн. 79 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 27.04.2018 р. № 484.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 червня 2018 р.

Суддя Л.В. Лічман