ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2018 р. Справа № 924/233/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Сорока Д.В. розглянувши матеріали

за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу Перший національний виробничий кооператив м.Шепетівка Хмельницької області

до дочірнього підприємства Старокостянтинівський молочний завод м.Старокостянтинів

про стягнення заборгованості за договором поставки молока №49 від 12.08.2016р. у розмірі 3935558,00грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю № б/н від 23.03.2018р.

ОСОБА_2 - за довіреністю № б/н від 23.03.2018р.

ОСОБА_3 - за довіреністю № б/н від 23.03.2018р.

Від віповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю № 05-02/18 від 05.02.2018р.

ОСОБА_5 - за довіреністю № 6-18 від 03.04.2018р.

ОСОБА_6 за довіреністю №19/10-15 від 01.01.2018р.

З оголошенням перерви в судовому засіданні.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суть спору: 30.03.2018р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява сільськогосподарського виробничого кооперативу Перший національний виробничий кооператив м.Шепетівка Хмельницької області про стягнення з дочірнього підприємства Старокостянтинівський молочний завод заборгованості за договором поставки молока №49 від 12.08.2016р. у розмірі 3935558,00грн.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №924/233/18 за правилами загального позовного провадження. Сторони про час і місце проведення судового засідання повідомленні належним чином. Копії ухвал про порушення провадження у справі сторонам направленні рекомендованими листами.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. строк проведення підготовчого провадження по справі №924/233/18 продовжено на тридцять днів.

По справі оголошувалася перерва. Про час і місце розгляду справи сторони повідомленні належним чином.

06.06.2018р. позивачем надано до суду письмові пояснення, в якому конкретизує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором поставки молока №49 від 12.08.2016р. в сумі 3935558,00грн., з них 3312859,00грн. сума основного боргу, 395727,00грн. пені, 39160,00грн. 3% річних, 187812,00грн. інфляційних.

В обгрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 12 серпня 2016 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» (постачальник) та Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» (покупець) було укладено договір поставки молока №49, з терміном дії до 31.12.2016р.

Додатковою угодою №1 від 27.12.2016р. сторони продовжили термін дії договору №49 до 31.12.2017року.

Відповідно до п. 1.1. договору №49 постачальник зобов'язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров'яче молоко незбиране на умовах визначених договором, а покупець зобов'язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції.

Відповідно до п.2.1 договору №49 від 12.08.2016р., загальна вартість цього договору не обмежується сторонами та складається з суми вартості окремих партій продукції, що постачаються постачальником покупцю відповідно до умов даного договору, що визначається відповідно до даних, які містяться у спеціалізованій товарній накладній складеній за формою 1 -ТН (МС).

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору №49 асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договором, визначається постачальником та покупцем у додатках (ОСОБА_7 погодження ціни), що є невід'ємною частиною цього договору. Ціна партії Продукції є фіксованою на весь період дії ОСОБА_7 погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження Сторін. ОСОБА_7 погодження ціни підписується сторонами при кожній зміні ціни на Продукцію.

Розділом 8 договору передбачено, що оплата здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання продукції покупцем. Загальна сума договору складається із загальної вартості Продукції, поставленої Постачальником Покупцю протягом строку дії даного договору.

Відповідно до данного пункту договору позивачем надано до позовної заяви ОСОБА_7 погодження договірної ціни, а саме:

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №7 від 16.10.2016р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 17.10.2016р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): 1 гатунок 7200,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та 1 гатунок 7500,00грн. на умовах поставки СРТ (склад покупця).

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №9 від 01.12.2016р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.12.2016р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): 1 гатунок 8800,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №12 від 16.02.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 20.02.2016р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): 1,2 гатунок 7900,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та негатункове 7110,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №13 від 24.03.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.04.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Молоко з кислотністю від 16°Т до 21°Т, яке проходить тест на кип'ятіння оформляється вищим, 1,2 гатунками та приймається за ціною 7 200,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип'ятіння, або надійшло з кислотністю

24°Т та приймається по ціні - 5040,00грн. з ПДВ.

Неґатункове III - молоко з кислотністю 26°Т приймається по ціні 3600,00грн. з ПДВ

З базисними умовами поставки продукції СРТ (склад покупця) згідно з Інкотермс-2010.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №14 від 24.04.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.05.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

1,2 гатунок - 7 900,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю &gs;22°Т приймається за ціною - 7110,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II - молоко з кислотністю &?д;26°Т приймається за ціною 3950,00грн. з ПДВ

З базисними умовами поставки продукції СРТ (склад покупця) згідно з Інкотермс-2010.

пунктом 3 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №15 від 24.05.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.06.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок - 7800,00 грн. з ПДВ.

Вищий ґатунок 7740,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7620,00грн.

2 гатунок 7200,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ (дисконт 10%).

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип'ятіння, або надійшло з кислотністю

менше 16°Т - оформляється з кислотністю &ga;24°Т та приймається по ціні - 5040,00 грн. з

ПДВ (дисконт 30%).

пунктом 3 потоколу визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №16 від 25.06.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.07.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8000,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8000,00грн.

2 гатунок 7800,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 7020,00 грн. з ПДВ

Неґатункове II - молоко з кислотністю 23-25°Т приймається за ціною - 5460,00 грн. з

ПДВ.

Неґатункове ІII - молоко з кислотністю &?а;26°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з

ПДВ.

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №17 від 25.07.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.08.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок 8604,00грн. з ПДВ.

Вищий ґатунок 8304,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8184,00грн.

2 гатунок 7440,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю&?в; 22°Т приймається за ціною - 2904,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни №18 від 25.08.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №49 від 12 серпня 2016р., яким починаючи з 01.09.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8040,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7902,00грн.

2 гатунок - 7800,00грн.

Неґатункове - молоко з кислотністю &g№; 22°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_7 погодження договірної ціни підписані представниками та завірені печатками обох сторін.

Відповідно до п.2.1 договору №49 від 12.08.2016р., загальна вартість цього договору не обмежується сторонами та складається з суми вартості окремих партій Продукції, що постачаються постачальником покупцю відповідно до умов даного договору, що визначається відповідно до даних, які містяться у спеціалізованій товарній накладній складеній за формою 1 -ТН (МС).

Розділом 4 договору передбачено, що загальна кількість продукції, що поставляється за цим договором становить суму усіх поставок (які носять ритмічний характер) здійснених за цим договором. Умови поставки визначаються сторонами у ОСОБА_7 погодження договірної ціни (Додаток 1), що є невід'ємною частиною цього договору. Поставка продукції вважається виконаною постачальником з моменту передачі її покупцю (перевізнику покупця), про що буде свідчити відмітка на товарно-транспортній накладній, або на товарній накладній за формою 1-ТН (МС).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору №49, за період з лютого по листопад 2017 року позивачем було поставлено молоко на суму 141916738,00грн., тобто стверджує, що ним виконано умови договору в повному обсязі, а саме:

Позивач зазначає, що доказом виконання умов та зобов'язань з боку позивача за договором №49 є приймальні квитанції за 28.02.2017р., за 31.03.2017р., за 30.04.2017р., за 31.05.2017р., 30.06.2017р., за 31.07.2017р., за 31.08.2017р., 30.09.2017р., 31.10.2017р., за 30.11.2017р., та товарні накладні за формою 1-ТН (МС) (додані до позовної заяви).

Однак з наданих позивачем на підтвердження поставки товару товарно-транспортних накладних за формою 1-ТН (МС) та з приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини не є можливим встановити кількість та вартість поставленого відповідачу в період лютий-листопад 2017року, саме по договору №49 від 12.08.2016р.,оскільки вони містять відомості про загальну кількість та вартість молока поставленого відповідачу в період лютий-листопад 2017року, а не чітко по договору №49 від 12.08.2016року, який є підставою спору по справі №924/233/18.

Крім цього, на підтвердження поставки-приймання молока позивачем надано видаткові накладні за період січень-листопад 2017р., а саме: №8 від 31.01.2017р. на суму 2592982,48грн., №20 від 28.02.2017р. на суму 8471877,92грн., №38 від 15.03.2017р. на суму 8435506,24грн., №44 від 31.03.2017р. на суму 10089309,62грн., №61 від 30.04.2017р. на суму 9611017,20грн., №54 від 15.04.2017р. на суму 7495454,00грн., №98 від 31.05.2017р. на суму 25565341,68грн., №151 від 30.06.2017р. на суму 21897930,24грн., №201 від 31.07.2017р. на суму 19612471,32грн., №211 від 31.08.2017р. на суму 13967764,09грн. (дані видаткові накладні підписані представниками та звірені печатками обох сторін). Всього на суму 127739654,79грн.

А також видаткові накладні: №446 від 30.09.2017р. на суму 9116987,10грн., №713 від 31.10.2017р. на суму 4448875,62грн., №797 від 30.11.2017р. на суму 611220,54грн. Всього на суму 14177083,26грн. Однак дані видаткові накладні не підписані представником та не звірені печаткою сторони відповідача.

Позивач зазначає в позові, що відповідач сплатив лише частину суми, що підлягає сплаті, а саме: 138603879,00 грн., у зв'язку з чим, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за Договором поставки №49 в розмірі 3312859,00грн., однак доказів проплати в сумі 138603879,00 грн. саме по договору №49 від 12.08.2016р. суду не надав, що є неможливим підтвердження наявності боргу за відповідачем саме в сумі 3312859,00грн, як зазначає позивач.

Також позивач в письмових поясненнях та судових засіданнях стверджує, що первинними доказами на підтвердження позовних вимог є акти звірки розрахунків між сторонами, складений та підписаний бухгалтерами обох сторін. Однак в матеріалах справи наявними є акти звірки розрахунків: станом на 30.04.2017р., (з якого вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.04.2017р. становила 7385797,06грн.), станом на 31.05.2017р., станом на 30.06.2017р., станом на 31.07.2017р., станом на 31.08.2017р., станом на 30.09.2017р., (з останнього вбачається що заборгованість відповідача за договором №3 становила 8552166,40грн.)

На підтвердження наданих позивачем послуг в період січень-листопад 2017р. ним зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачу податкові накладні, а саме: податкова накладна №18 від 12.01.2017р. на суму 59379,20грн., №59 від 31.01.2017р. на суму 2533600,08грн., №32 від 28.02.2017р. на суму 8471877,92грн., №1/2 від 15.03.2017р. на суму 8435506,24грн., №4/2 від 31.03.2017р. на суму 10089309,62грн., №2/2 від 15.04.2017р. на суму 7495454,00грн., №6/2 від 30.04.2017р. на суму 9611017,20грн., №5/2 від 31.05.2017р. на суму 25565341,68грн., №13/2 від 30.06.2017р. на суму 21897930,24грн., №22/2 від 31.07.2017р. на суму 19612471,32грн., №20/2 від 31.08.2017р. на суму 13967764,08грн., №6/2 від 30.09.2017р. на суму 9116987,10грн., №7/2 від 31.10.2017р. на суму 4448875,62грн. та №11/2 від 30.11.2017р. на суму 611220,54грн.

Підтвердженням реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанції про реєстрацію.

В письмових поясненнях наданих суду 11.06.2018р. позивач зазначає, що відповідачем здійснено часткову оплату по договору №49 від 12.08.2016р. в розмірі 126944500,00грн. Таким чином за відповідачем рахується заборгованість в сумі 15312859,00грн., з яких 14972234,05грн. заборгованість за 2017рік та 340621,00грн. заборгованість за поставки передніх періодів, зокрема за 2016рік (підтверджується даними з актів звірки взаєморозрахунків, видатковими накладними та приймальними квитанціями).

Відповідач позовні вимоги не визнає і в письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях по справі звертає увагу, що подані позивачем документи містять суттєві недоліки, що не дають змоги визначити зміст та обсяг господарської операції.

Зазначає, що пунктом 4.7 Договору поставки передбачено, що поставка Продукції вважається виконаною Постачальником з моменту передачі її Покупцю (перевізнику Покупця), про що буде свідчити відмітка на товарно-транспортній накладній, або на товарній накладній за формою 1-ТН (МС) (надалі за текстом - «ТТН»).

На підтвердження поставки Продукції Позивач посилається на товарно-транспортні накладні, які були подані на вимогу суду. Разом з тим, як вбачається з наданих Позивачем копій товарно-транспортних накладних, що вони оформлені неналежним чином, а саме не містять усіх заповнень відповідних граф, відсутність значень взагалі кількості поставленого молока та ін.

Щодо видаткових накладних, то звертає увагу що видаткові накладні № 446 від 30.09.2017 р., № 713 від 31.10.2017 р., та № 797 від 30.11.2017 р., не підписані з боку Покупця - Дочірнього підприємства «Старокостянтинівський молочний завод», а отже не підтверджують поставку Продукції Покупцю у кількості та вартості, які зазначені у даних Видаткових накладних.

Крім цього зазначає, що в якості додатків до позовної заяви Позивачем додані ОСОБА_2 звірки розрахунків по Договору №49 від 30.04.2017 р., 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., а згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ОСОБА_2 звірки розрахунків не містять у собі дату і місця складання, одиницю виміру господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції, одиницю виміру господарської операції, а отже не можуть бути доказом підтвердження наявності заборгованості. Аналогічна позиція викладена у Постанові ВГСУ від 19.01.2017 справа №920/1294/15, від 26.07.2017 справа №926/1908-6/14.

Щодо основної суми боргу (тіла), відповідач зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості наданого Позивачем, останнім зазначено, що розмір боргу Відповідача перед Позивачем за поставлену Продукцію за Договором поставки молока № 49 у період з лютого по листопад 2017 року становить 3 312 859.00 грн., при цьому, Позивачем у розрахунку заборгованості не конкретизується, яка сама партія Продукції є неоплаченою, кількість такої Продукції, вартість Продукції. Посилання Позивача на те, що розмір основної суми заборгованості встановлений на 4 аркуші позовної заяви, спростовується обставинами викладеними вище. Крім того, позивач при визначені основного розміру боргу по різному визначає, оскільки у позовній заяві одна сума, у письмових поясненнях (в т.ч. у претензії) інший, що в свою чергу підтверджує не обґрунтованість пред'явлених вимог при заявленій сумі заборгованості.

Наданий Позивачем розрахунок заборгованості за Договором поставки, підготовлений представником Позивача - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача до Відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми заборгованості за Договором поставки.

Також стверджує, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно поставки продукції та часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також: їх складові, зазначені в розрахунку є правильними.

До матеріалів справи відповідачем надано платіжні доручення, як підтвердження здіснення проплат за отримане від позивача молоко за період з 17.08.2016р. по 09.10.2017р., однак враховуючи що предметом спору є період січень-листопад 2017р., судом приймаються до уваги платіжні доручення про сплату саме за цей період, а саме платіжні доручення : №5906 від 11.01.2017р. на суму 200000.00грн., №СТК1232 від 12.01.2017р. на суму 200000,00грн., №СТК2005 від 20.01.2017р. на суму 200000,00грн., №13096 від 01.02.2017р. на суму 500000,00грн., №СТК0222 від 02.02.2017р. на суму 200000,00грн., №6077 від 07.02.2017р. на суму 669500,00грн., №6226 від 22.02.2017р. на суму 200000,00грн., №6239 від 23.02.2017р. на суму 700000,00грн., №13316 від 24.02.2017р. на суму 500000,00грн., №СТК1514 від 27.02.2017р. на суму 1475000,00грн., №6297 від 02.03.2017р. на суму 400000,00грн., №13366 від 03.03.2017р. на суму 500000,00грн., №13377 від 06.03.2017р. на суму 100000,00грн., №6324 від 06.03.2017р. на суму 2000000,00грн., №13379 від 06.03.2017р. на суму 1000000,00грн., №6343 від 09.03.2017р. на суму 800000,00грн., №6362 від 10.03.2017р. на суму 1800000,00грн., №6380 від 13.03.2017р. на суму 1000000,00грн., №6390 від 14.03.2017р. на суму 300000,00грн., №6416 від 15.03.2017р. на суму 500000,00грн., №13513 від 16.03.2017р. на суму 800000,00грн., №13546 від 17.03.2017р. на суму 1500000,00грн., №13558 від 20.03.2017р. на суму 1200000,00грн., №6477 від 21.03.2017р. на суму 800000,00грн., №6494 від 22.03.2017р. на суму 500000,00грн., №6498 від 23.03.2017р. на суму 800000,00грн., №13599 від 24.03.2017р. на суму 650000,00грн., №13608 від 27.03.2017р. на суму 600000,00грн., № 6561 від 28.03.2017р. на суму 800000,00грн., №6574 від 29.03.2017р. на суму 850000,00грн., №13643 від 31.03.2017р. на суму 800000,00грн., №13663 від 03.04.2017р. на суму 800000,00грн., №6619 від 04.04.2017р. на суму 250000,00грн., №6618 від 04.04.2017р. на суму 550000,00грн., №6640 від 05.04.2017р. на суму 2000000,00грн., №13704 від 07.04.2017р. на суму 300000,00грн., №13709 від 10.04.2017р. на суму 800000,00грн., №13729 від 11.04.2017р. на суму 2000000,00грн., №13767 від 12.04.2017р. на суму 1000000,00грн., №395220155 від 13.04.2017р. на суму 900000,00грн., №13783 від 14.04.2017р. на суму 1500000,00грн., №СТК1421 від 14.04.2017р. на суму 2500000,00грн., №СТК1831 від 18.04.2017р. на суму 1500000,00грн., №СТК1911 від 19.04.2017р. на суму 1600000,00грн., №395220234 від 20.04.2017р. на суму 2000000,00грн., №395220269 від 21.04.2017р. на суму 2500000,00грн., №СТК1918 від 19.05.2017р. на суму 1000000,00грн., №СТК2407 від 24.05.2017р. на суму 1500000,00грн., №395220560 від 25.05.2017р. на суму 1500000,00грн., №14199 від 26.05.2017р. на суму 1500000,00грн., №14221 від 30.05.2017р. на суму 1800000,00грн., №14231 від 31.05.2017р. на суму 1100000,00грн., №14247 від 01.06.2017р. на суму 1800000,00грн., №СТК149 від 01.06.2017р. на суму 1500000,00грн., №395220604 від 02.06.2017р. на суму 6000000,00грн., №14269 від 06.06.2017р. на суму 1000000,00грн., №14292 від 08.06.2017р. на суму 2200000,00грн., №СТК0839 від 08.06.2017р. на суму 1600000,00грн., №СТК1209 від 12.06.2017р. на суму 3000000,00грн., №СТК1375 від 13.06.2017р. на суму 500000,00грн., №14451 від 22.06.2017р. на суму 2000000,00грн., №14570 від 04.07.2017р. на суму 1500000,00грн., №14573 від 05.07.2017р. на суму 500000,00грн., №14586 від 06.07.2017р. на суму 1000000,00грн., 25 від 06.07.2017р. на суму 5000000,00грн., №14594 від 07.07.2017р. на суму 2500000,00грн., №32 від 11.07.2017р. на суму 1000000,00грн., №60 від 17.07.2017р. на суму 1600000,00грн., №80 від 18.07.2017р. на суму 400000,00грн., №79 від 18.07.2017р. на суму 2600000,00грн., №14808 від 21.07.2017р. на суму 1800000,00грн., №14822 від 24.07.2017р. на суму 300000,00грн., №СТК 1846 від 18.07.2017р. на суму 300000,00грн., №СТК2808 від 28.07.2017р. на суму 5000000,00грн., №СТК3110 від 31.07.2017р. на суму 1000000,00грн., № від 01.08.2017р. на суму 5000000,00грн., №СТК1035 від 10.08.2017р. на суму 300000,00грн., №15002 від 11.08.2017р. на суму 1000000,00грн., №15010 від 14.08.2017р. на суму 700000,00грн., №15121 від 18.08.2017р. на суму 2000000,00грн., №15124 від 21.08.2017р. на суму 2000000,00грн., №15135 від 22.08.2017р. на суму 1000000,00грн., №15153 від 23.08.2017р. на суму 1500000,00грн., №15166 від 28.08.2017р. на суму 1500000,00грн., №15176 від 29.08.2017р. на суму 1000000,00грн., №338 від 05.09.2017р. на суму 2500000,00грн., №524 від 12.09.2017р. на суму 1500000,00грн., №544 від 13.09.2017р. на суму 200000,00грн., №СТК1456 від 14.09.2017р. на суму 1700000,00грн., №567 від 15.09.2017р. на суму 200000,00грн., №589 від 18.09.2017р. на суму 500000,00грн., №608 від 19.09.2017р. на суму 1200000,00грн., №СТК1910 від 18.09.2017р. на суму 1200000,00грн., №СТК2143 від 21.09.2017р. на суму 1000000,00грн., №№СТК2514 від 25.09.2017р. на суму 1000000,00грн., №СТК2647 від 26.09.2017р. на суму 200000,00грн., №670 від 26.09.2017р. на суму 2500000,00грн., №15587 від 09.10.2017р. на суму 2000000,00грн.

Всього за період січень-листопад 2017р. наявні докази проплати отриманої відповідачем продукції в сумі 126944500,00грн.

Крім цього, відповідачем надано до справи копію додаткової угоди №2 від 18.08.2017р. до договору проставки молока №49 від 12.08.2016р., якою сторони домовилися внести зміни до розділу 8 „Порядок розрахунків договору і викласти в наступній редакції:

8.1. Оплата здійснюється Покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів'на поточний рахунок Постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання Продукції Покупцем або шляхом емісії векселя.

8.2 Загальна сума договору складається із загальної вартості Продукції, поставленої Постачальником Покупцю протягом строку дії даного договору.

8.3. Розрахунки між Покупцем та Постачальником за даним Договором здійснюються у наступному порядку:

8.3.1. Покупець здійснює розрахунки за фактично отриману Продукцію протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання Продукції та підписання Сторонами здавально-приймальних документів на шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок

Постачальника або шляхом видачі векселя (векселів). Вексель (векселі) видаються

Постачальнику на суму фактично поставленої Продукції по ОСОБА_2 приймання-передачі векселя

(векселів). Номінальна вартість векселя (векселів) не повинна бути більше суми фактично

отриманої Продукції. В момент (день) оформлення векселя (векселів) зобов'язання оплатити

отриману Продукцію у Покупця припиняються та виникає новий обов'язок оплатити вексель

(векселі). Постачальник зобов'язаний прийняти оформлений вексель (векселі) та підписати акт

прийому-передачі.

Всі інші умови Договору, незмінені даною Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов'язковість щодо себе.

Враховуючи це сторонами складено, підписано та завірено печатками обох сторін акт прийому-передачі векселя (векселів) від 18.08.2017р., згідно якого відповідач передав а позивач прийняв векселі прості в кількості 12 штук номіналом 1000000,00грн. кожен, на загальну суму 12000000,00грн.

Крім цього в даному акті сторони погодились вважати умови договору №49 від 12.08.2016р. виконаними, претензій одна до одної не мають.

26.06.2018р. представником позивача надано суду клопотання з додатком про долучення до матеріалів справи акту звірки взаємних розрахунків за період 12.08.2016р. - 29.03.2018р. між сторонами за договором поставки молока №49 від 12.08.2016р. Даний акт складено односторонньо позивачем.

26.06.2018р. відповідачем подано суду клопотання від 25.06.2018р. про проведення у справі №924/233/18 судової економічної експертизи, проведення якої доручити експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109.) та на вирішення експерта поставити питання про визначення документальної обґрунтованості розрахунків заборгованості, які надані Позивачем та відповідності таких розрахунків умовам Договору поставки молока № 49 від 12.08.2016 року. Також просить на час проведення судової експертизи провадження по справі №924/233/18 зупинити, а оплату за проведення експертизи покласти на позивача по справі.

Дане клопотання обгрунтовує тим, що для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справи з дотримання основоположного принципу змагальності сторін та винесення у справі законного та обґрунтованого рішення, яке буде ґрунтуватися на всебічному і повному з'ясуванню обставин справи щодо визначення документальної обґрунтованості розрахунків заборгованості, які надані позивачем та відповідності таких розрахунків умовам Договору поставки молока №49 від 12.08.2016 року, у справі № 924/233/18 необхідно призначити судову економічну експертизу.

Представники позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали, щодо призначення судової експертизи не погоджується та просять суд в клопотанні відповідача відмовити.

Судом досліджено подане відповідачем клопотання про призначення судової експертизи по даній справі із врахуванням заперечень позивача, надано оцінку доказам, які подані сторонами в обгрунтування свої вимог і заперечень, тому, при вирішенні клопотання про призначення судової експертизи судом приймається до уваги таке.

Як вбачається із матеріалів справи, доводів позивача та відповідача, між сторонами виникла розбіжність у сумі заборгованості за договором поставки молока №49 від 12.08.2016р. станом на 30.03.2018р. Судом враховується значний обєм платіжних та розрахункових документів, наданих для перевірки розрахунків та період нарахування. Крім того, із поданого відповідачем відзиву на позов вбачається, що дані про заборгованість різняться із визначеною позивачем заборгованістю.

Враховуючи вищевикладене, судом береться до уваги, що якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Тому суд вважає за необхідне з'ясувати розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №49 від 12.08.2016 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, здійснених ДП "Старокостянтинівський молочний завод, для чого є потреба у спеціальних знаннях (економічних, бухгалтерських тощо).

Відповідно до ст. 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Приписами ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Позивач, особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Згідно з статтею 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи (ч. 1 ст. 102 ГПК України).

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

У статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Враховуючи те, що для вирішення справи необхідні спеціальні знання щодо встановлення дійсної суми боргу із врахуванням часткових проплат, і непроведення судової експертизи залишить без належної оцінки надані сторонами докази, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне клопотання відповідача про проведення у даній справі судово-економічної експертизи задовольнити та призначити по даній справі судову експертизу, на розгляд експертного дослідження поставити наступні запитання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока №49 від 12.08.2016 року станом на 30.03.2018р. в сумі 3312859,00грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №49 від 12.08.2016 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених Дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод?

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарським судом враховуються положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5), згідно з яким експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне, з урахуванням зони регіонального обслуговування, проведення експертизи доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Витрати по оплаті експертизи підлягають покладенню на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Зважаючи на строк проведення експертизи та те, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 42, 99, 100, 228, 234-235, 240, 256-257 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ДП Старокостянтинівський молочний завод від 25.06.2018р. про проведення у справі №924/233/18 судової економічної експертизи задовольнити.

Призначити по справі №924/233/18 судову економічну експертизу, проведення якої доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

На вирішення економічної експертизи поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока №49 від 12.08.2016 року станом на 30.03.2018р. в сумі 3312859,00грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №49 від 12.08.2016 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених Дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод?

Вирішити інші питання, які можуть виникнути в процесі проведення судової експертизи.

Зобовязати сторони надати на вимогу експерту необхідні документи для проведення експертизи, попередивши про можливість, в разі невиконання вимог суду, притягнення до передбаченої чинним законодавством відповідальності.

Оплату за проведення експертизи покласти на Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів.

Попередити експерта про передбачену ст. ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків або відмову експертів від виконання покладених обовязків без поважних причин.

Провадження у справі №924/233/18 зупинити до отримання результатів експертизи.

Матеріали справи №924/233/18 надіслати до Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

Зобовязати Хмельницьке відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернути матеріали справи №924/233/18 на адресу суду разом з експертним висновком та його копію надіслати сторонам.

Відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня набрання законної сили ухвали.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.06.2018р.

Суддя О.Д. Вибодовський

відрук. 3 прим.

1- до справи

2-позивачу - 30403, м.Шепетівка Хмельницької області, Старокостянтинівське шосе, 31.

3-відповідачу 31104, м.Старокостянтинів Хмельницької області, вул.Івана Франка, 47.