ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

03.07.2018 Справа № 920/1050/17

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у порядку ст. 39 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи № 920/1050/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС», м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет»,

м. Суми,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1) Приватне акціонерне товариство "Сумбуд", м. Суми,

2) Сумська міська рада, м. Суми,

про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Сумської області у складі колегії суду: головуючого судді Спиридонової Н.О., судді Костенко Л.А., судді Соп'яненко О.Ю. перебуває справа № 920/1050/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС», м. Суми, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Маркет», м. Суми, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 1) Приватне акціонерне товариство «Сумбуд», м. Суми, 2) Сумська міська рада, м. Суми, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

27.06.2018 від представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕНС» до суду надійшла заява про відвід судді Спиридонової Н.О. б/н від 27.06.2018 (1418к від 27.06.2018).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що стосовно головуючого у даній справі судді Спиридонової Н.О. існують інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді, в розумінні п. 5. ч. 1 ст. 35 ГПК України, зокрема:

- прийняття суддею Спиридоновою Н.О, як головуючою в складі колегії, що здійснювала розгляд справи № 920/514/16 з подібним предметом позову та аналогічними підставами, рішення;

- безпідставне затягування судом розгляду справи, що полягало в необґрунтованому, в порядку норм ГПК України зупиненні розгляду даної справи згідно ухвали суду від 18.04.2018.

За таких обставин представник позивача вважає, що при розгляді справи № 920/1050/17 суд діяв незаконно і суто в інтересах відповідача, з метою унеможливлення подальшого ефективного захисту порушених прав позивача.

Розпорядженням заступника керівника апарату господарського суду Сумської області від 03.07.2018, у зв'язку з відпусткою судді Соп?яненко О.Ю. та неможливістю зупинення провадження у даній справі, справу призначено для повторному автоматичному розподілу для розгляду заяви про відвід судді Спиридонової Н.О. в порядку частини третьої статті 39 ГПК України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2018, матеріали справи № 920/1050/17 для розгляду вищевказаної заяви про відвід судді Спиридонової Н.О. були передані на розгляд судді Заєць С.В.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про відвід судді Спиридонової Н.О., не знаходить підстав для її задоволення, з огляду на наступне:

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом відхилено доводи заявника як необґрунтовані з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» , суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Саме не згода представника позивача з процесуальним рішенням у справ № 920/514/16 та ухвалою про зупинення у даній справі № 920/1050/17 зазначаються як інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В даному випадку суд розцінює дану заяву про відвід як заявлення завідомо безпідставного відводу, що може свідчити про зловживання процесуальними правами позивача, що є неприпустимим.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 43 ГПК України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства (ч. 2. ст. 43 ГПК України).

Як зазначено в постанові Верховного Суду №910/13356/17 від 22.02.2018р., право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення ЄСПЛ «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07.07.1989р.).

Відповідно до положень ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України, № 21722/11, від 09.01.2013 встановлено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом відхилено доводи заявника, як такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

Вивчивши заяву представника позивача про відвід судді Спиридонової Н.О. від 27.06.2018, дослідивши матеріали справи, суд (не надаючи правової оцінки обґрунтованості правових позицій позивача, відповідача та інших сторін) вважає, що викладені в заяві обставини стосуються процесуальних дій судді щодо розгляду справи та прийнятих нею у даній та іншій судовій справі процесуальних рішень, а твердження заявника стосовно упередженості судді Спиридонової Н.О. не підтверджується відповідними доказами, є лише припущеннями представника позивача і є його суб'єктивною думкою, а тому відсутні підстави для відводу судді згідно із ст.35 ГПК України. У разі незгоди позивача з ухваленими суддею Спиридоновою Н.О. рішеннями за результатами розгляду поданих під час розгляду справи заяв та клопотань останній (позивач) не позбавлений можливості в установлених у чинним ГПК України порядку та строк оскаржити ці рішення (ухвали) до суду апеляційної інстанції .

Також суд не вбачає достатньо правових підстав для повідомлення учасників справи про розгляд відводу, оскільки вважає достатнім для цього вивчення матеріалів справи та заяви про відвід .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.35-39 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ :

1. Відмовити позивачу (представнику позивача) в задоволенні заяви про відвід судді Спиридонової Н.О.

Ухвала набирає законної сили - 04.07.2018.

Оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя С.В. Заєць