номер провадження справи 24/19/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 Справа № 908/3568/16

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська,4,е-mail: ) Азізбекян Тетяна Анатоліївна, розглянувши матеріали справи № 908/3568/16

за позовом Риботоргової компанії "Трансакватік ЛТД" (юридична адреса: 3040,Cyprus,Limassol,10 th floor P.C., ROUSSOS LIMASSOL, TOWER, Anexartisias & Kyriakou Matsi, 3, адреса для листування: 69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, буд. 6-а кв. 74, реєстраційний номер НЕ 280918)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236, )

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліон" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, 236, )

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Компанія Пелагія АС (фізична адреса: Брадбенкен,1,5003, Берген, Норвегія; поштова адреса: п.с. 444, № -5805 Берген, Норвегія, номер організації: NO 989 09 4823 MVA; Pelagia AS, Visiting address: Bradbenken 1, 5003 Bergen, Norway Postal address: P.O. Box 444, NO 5805 Bergen, Norway , Organization number NO 989 09 4823 MVA)

про визнання недійсною додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 до договору поруки від 24.12.2010, укладену 19.12.2014 між ТОВ "Ларан-07" та компанією "Пелагіа АС"

при секретареві судового засідання Вака В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Риков В.Ю., довіреність № 744 від 23.01.2018;

від відповідача: Дзецин Н.М., довіреність № б/н від 25.01.2018;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: Волков О.Ю., довіреність № 250 від 19.01.2018;

Кравцова Т.М., довіреність № 250 від 19.01.2018;

вільний слухач: ОСОБА_6, паспорт серія НОМЕР_1 від 23.03.2001

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулася Риботоргова компанії "ТРАНСАКВАТІК ЛТД" з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРАН-07" про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 19.12.2014 до договору поруки від 24.12.2010, укладену 19.12.2014 між ТОВ "Ларан-07" та компанією "Пелагіа АС".

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 908/3268/16, присвоєно справі номер провадження 24/19/17.

Розгляд справи неодноразово відкладався та зупинявся.

В судовому засіданні 18.12.2017 прийнято рішення про призначення у справі № 908/3568/16 підготовчого судового засідання на 31.01.2018. Ухвалою від 29.01.2018 підготовче засідання перенесено на 15.02.2018. Підготовче засідання відкладалося на 20.03.2018 та на 17.04.2018, про що судом винесено відповідні ухвали.

Ухвалою від 17.04.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 17.05.2018

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 17.05.2018 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні представників сторін.

Відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України, суд з'ясував у представника чи відомі йому права та обов'язки. Права та обов'язки відомі.

Відводів складу суду не заявлено.

Судом оголошено про початок судового розгляду справи по суті.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 до договору поруки б/н від 24.12.2010, укладену 19.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларан-07» та компанією «Пелагіа АС». В обґрунтування позову позивач посилається на ч.3 ст. 92, ст.. 203, ч.2 ст. 207, ч.3 ст. 215, ч.3 ст. 237 ЦК України та зауважує, що з огляду на рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07» від 22.12.2011 № 6 отримання згоди загальних зборів учасників ТОВ «Кліон» на укладення додаткової угоди № 2 від 19.12.2014 є обов'язковою умовою дійсності правочину - поруки ТОВ «Ларан-07» за належне виконання ТОВ «Кліон» своїх обов'язків за контрактом № 162S/2014Р від 19.12.2014 через вимоги ч.1 ст. 203 ЦК України та інших правових норм. Компанія «Пелагіа АС», яка є правонаступницею компанії «NORWAY Pelagic AS», укладаючи додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 була обізнана про наявний порядок обов'язкового попереднього отримання згоди про правочин загальними зборами учасників ТОВ «Ларан-07». Такий порядок застосовувався до договору поруки від 15.12.2010, де була отримана згода учасників товариства (протокол № 7 від 12.12.2010). Укладення фактично нового договору у формі додаткової угоди й було обумовлено бажанням укласти договір поза зазначеним порядком попереднього погодження загальними зборами учасників.

Відповідач проти позову заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав відзив на позову заяву, в якому відповідач зазначає, що вважає отримання згоди учасників ТОВ «Ларан-07» на укладення додаткової угоди № 2 від 19.12.2014 до договору поруки від 24.12.2010 не було обов'язковим, тому що раніше вже була отримана згода на надання забезпечення за протоколом № 7 від 21.12.2010. Додаткова угода № 2 укладалась хоча й до нового контракту № 162S/2014P, проте, цей контракт за своєю суттю є таким самим договором постачання, що й контракт № 15/12/10. Суб'єктний склад сторін не змінився, обсяг відповідальності також. Стосовно неповного виконання рішення загальних зборів учасників, викладеного в протоколі № 6 від 22.12.2011, то слід зазначити, що зміни в статут ТОВ «Ларан-07» щодо отримання згоди загальних зборів на укладення договорів поруки (застави, іпотеки) на цей час ще не внесені.

Третя особа 2 у відзиві на позовну заяву звертає увагу суду на те, що контракт № 15/12/10 від 15.12.2010, укладений між ТОВ «Кліон» та компанією «NORWAY Pelagic AS» було виконано у повному обсязі, заборгованості з ним у ТОВ «Кліон» немає. Додаткова угода № 2 до договору поруки від 24.12.2014 була укладена вже під забезпечення нового контракту № 162S/2014P від 19.12.2014 між ТОВ «Кліон» та компанією «Пелагіа АС» (створена внаслідок реорганізації компанії «NORWAY Pelagic AS»).

У письмових поясненнях третя особа 2 вказує на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню судом, оскільки позивачем не надано доказів порушення своїх корпоративних прав укладенням додаткової угоди № 2 від 19.12.2014.

Третя особа 2 у додаткових поясненнях зауважує, що Компанія «Пелагіа АС» не знала і не могла знати про будь-які обмеження директора ТОВ «Ларан-07», якщо припустити існування таких обмежень.

Представник третьої особи 2 просив суд залишити позов без розгляду, про що вказав у заяві від 17.05.2018 .

В судовому засіданні 17.05.2018 оголошувалась перерва до 15.06.2018 до 12 год. 00 хв., про що сторони були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 15.06.2018, відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом були перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні представників сторін.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився. З урахуванням наявних матеріалів справи, суд визнав можливим здійснити розгляд справи за відсутності представника третьої особи-1.

Відповідно до ст. ст. 42, 46 ГПК України, присутнім уповноваженим представникам сторін оголошені права та обов'язки.

Відводів складу суду не заявлено.

Суд з'ясував наявність заяв та клопотань у представників сторін. Заяв та клопотань не надано.

Суд перейшов до судових дебатів. Після заключного слова представників сторін, суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої повідомив сторін про оголошення скороченого судового рішення.

В судовому засіданні 15.06.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову, повідомивши строк виготовлення повного тексту рішення та роз'яснивши порядок і строк його оскарження.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2010 між ТОВ «Ларан-07» та Компанією «NORWAY Pelagic AS» було укладено договір поруки б/н від 24.12.2010 (надалі - договір поруки).

Згідно предмету вказаного договору, ТОВ «Ларан-07» - поручитель безвідклично та безумовно поручається перед кредитором - Компанією «NORWAY Pelagic AS» за повне і своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за основним договором.

Основним договором є контракт № 15/12/10 від 15.12.2010, укладений між ТОВ «Кліон» (покупець) та Компанією «NORWAY Pelagic AS» (продавець) на поставку товару - (свіжомороженої чи охолодженої риби різних видів та морепродукти) на загальну суму еквівалентну 50 млн. дол.. США.

Згода на укладення ТОВ «Ларан-07» договору поруки з Компанією «NORWAY Pelagic AS» та надання повноважень директору ТОВ «Ларан-07» ОСОБА_7 на підписання договору поруки з «NORWAY Pelagic AS» було порядком денним на загальних зборах ТОВ «Ларан-07». Рішення про надання згоди на укладення ТОВ «Ларан-07» договору поруки з Компанією «NORWAY Pelagic AS» та надання повноважень директору ТОВ «Ларан-07» ОСОБА_7 на підписання договору поруки з NORWAY Pelagic AS оформлено протоколом загальних зборів ТОВ «Ларан-07» від 21.12.2010.

21.07.2011 в ТОВ «Ларан-07» відбулась зміна складу учасників. Новий учасником товариства у т.ч. стала Риботоргова компанія «Трансакватік ЛТД», позивач у цій справі.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07» № 6 від 22.12.2011, вирішено: 1. Віднести до виключної компетенції загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07» надання письмової згоди на укладення правочинів (договір, угод) відносно забезпечення зобов'язань ТОВ «Ларан-07» та/або третіх осіб (у т.ч. застави, іпотеки, поруки), а також на зміну умов даних правочинів. Надавати повноваження директору ТОВ «Ларан-07» на підписання вищевказаних договорів, додаткових угод та додатків до них лише після отримання письмової згоди загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07». 2. У зв'язку із зміною повноважень органу управління ТОВ «Ларан-07», зазначених в п. 1 даного протоколу, затвердити нову редакцію Статуту ТОВ «Ларан-07». Доручити директору ТОВ «Ларан-07» ОСОБА_7 провести державну реєстрацію нової редакції Статуту ТОВ «Ларан-07».

19.12.2014, між ТОВ «Кліон» та Компанією «Пелагіа АС» (Норвегія), яка була створена внаслідок реорганізації компанії «NORWAY Pelagic AS» був укладений контракт №162S/2014Р, згідно умов якого, продавець - Пелагіа АС зобов'язувався передати у власність покупця - ТОВ «Кліон», а покупець зобов'язується прийняти у власність від продавця свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Термін дії договору до 31.12.2016.

19.12.2014 між ТОВ «Ларан-07» в собі директора ОСОБА_7 та компанією «Пелагіа АС» (Норвегіа) укладена додаткова угода №2 до договору поруки від 24.12.2010, згідно умов якої, у зв'язку із реорганізацією «NORWAY Pelagic AS» в «Пелагіа АС», сторони домовились внести до договору поруки наступні зміни: викладено преамбулу договору у новій редакції, замінена сторона договору поруки від 24.12.2010 р. (кредитор) з «NORWAY Pelagic AS» на «Пелагіа АС».

Згідно цієї додаткової угоди, оскільки кредитор та ТОВ «Кліон» - боржник, уклали Контракт № 162S/2014Р від 19.12.2014 (основний договір), згідно з яким боржник зобов'язався здійснити оплату кредитору за поставку товару, у розмірі та умовах, зазначених в основному договорі; оскільки, для забезпечення здійснення виплат кредитору всіх сум, що мають збути сплачені боржником кредитору за основним договором, поручитель погодився забезпечити виконання боржником його зобов'язань перед кредитором за основним договором шляхом укладення цього договору.

Визнання недійсною додаткової угоди № 2 віл 19.12.2014 до договору поруки від 24.12.2010, укладену 19.12.2014 між ТОВ "Ларан-07" та компанією "Пелагіа АС" було предметом судового розгляду у цій справі.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можє бути визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Звернувшись до господарського суду Запорізької області з цим позовом, позивач просить визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 до договору поруки б/н від 24.12.2010, посилаючись на наступне. 31.12.2015 контракт №15/12/10 від 15.12.2010 року, який був забезпечений договором поруки закінчив строк своєї дії. Всі заборгованості за цим договором були сплачені ТОВ «Кліон» в повному обсязі. Несплачені інвойси, з посиланням на контракт №15/12/10 від 15.12.2010 року відсутні. Відповідно до ст. 559 ЦК України - порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Додаткова угода № 2 від 19 грудня 2014 року є фактично новим договором поруки, тому що змінені сторони договору, змінено контракт, під який надається забезпечення, та відповідно змінено предмет та обсяг відповідальності поручителя (інша сума інвойсів за іншим контрактом). З цих умов, отримане раніше погодження договору поруки від 24.12.2010 р. від учасника ТОВ «Ларан - 07» (протокол №7 від 21.12. 2010 року) не може розглядатися як схвалення нового договору поруки. Вибрана виконавчим органом ТОВ «Ларан-07» форма укладання нового договору поруки через додаткову угоду до раніше укладеного контракту, без отримання нового погодження учасників ТОВ «Ларан-07» є порушенням прав на управління товариством. Крім цього, для спрощення укладання додаткової угоди, рішення учасників ТОВ «Ларан-07» від 22.12.2011 року № 6 про внесення змін до Статуту товариства щодо розширення повноважень учасників на управління товариством не було виконано в повному обсязі. Виконавчим органом ТОВ «Ларан-07» не внесені зміни в Статут щодо обов'язкового надання письмової згоди укладання правочинів (договорів, угод) відносно забезпечення зобов'язань ТОВ «Ларан-07»та/або третіх осіб (в тому числі застави, іпотеки, поруки), а також на зміну умов даних правочинів та надання повноваження директору ТОВ «Ларан-07» на підписання вищевказаних договорів, додаткових угод та додатків лише після отримання письмової згоди загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07». Вказані дії виконавчого органу ТОВ «Ларан-07» у своїй сукупності є порушенням наступних прав учасника - риботоргової компанії «Трансакватік Лтд»: 1) права на управління товариством. Додаткова угода №2 від 19.12.2014 року укладена без попереднього схвалення загальними зборами учасників ТОВ «Ларан-07», як це мало місце під час укладення договору поруки від 24.12.2010 р, який припинив свою дію; 2) виконання договору поруки за новим контрактом № 162S /2014Р від 19.12.2014 та солідарне задоволення вимог кредитора призведе до порушення права учасника на активи товариства у випадку його ліквідації, які суттєво зменшаться. З огляду на рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07» від 22.12.2011 р. № 6 отримання згоди загальних зборів учасників ТОВ «Кліон» на укладання додаткової угоди №2 від 19.12.2014 ку є обов'язковою умовою дійсності правочину - поруки ТОВ «Ларан-07» за належне виконання ТОВ «Кліон» своїх обов'язків за контрактом №162S/2014Р від 19.12.2014 через вимоги ч. 1 ст. 203 ЦК України та інші правові норми. Компанія «Пелагіа АС», є правонаступницею компанії «NORWAY Pelagic AS», і укладаючи додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 була обізнана, про наявний порядок обов'язкового попереднього отримання згоди на правочин загальними зборами учасників ТОВ «Ларан-07».

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

У частинах 1, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частина 2 ст. 207 Цивільного кодексу України встановлює, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюються печаткою.

Статтею 237 Цивільного кодексу України визначені поняття та підстави представництва. Зокрема, згідно з ч. ч. 1, 2 вказаної статті представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Закону України від 19.09.1991 № 1576-ХІІ «Про господарські товариства» в редакції, яка діла на момент укладення оспорюваного правочину, дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

За системним аналізом норм Цивільного кодексу (статті 99, 145), Господарського кодексу України (стаття 89), Закону України "Про господарські товариства" (статті 47, 62) виконавчий орган товариства з обмеженою відповідальністю вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов'язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників (частина третя статті 92, друге речення абзацу третього частини першої статті 161 Цивільного кодексу)

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об'єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 Цивільного кодексу, згідно з якою члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків.

Норми ч. ч. 1, 3 ст. 99 Цивільного кодексу України в редакції, яка діла на момент прийняття загальними зборами рішення про обмеження повноважень директора, визначають, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не визначені підстави усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Конституційний Суд України в рішенні від 12.10.2010 №1-2/2010 роз'яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV "члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов'язків" слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов'язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав.

Враховуючи зазначені положення законодавства та роз'яснення Конституційного Суду України, а також те, що в статуті товариства в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення, оформленого протоколом загальних зборів учасників, не містилось будь-яких застережень щодо підстав обмеження повноважень директора товариства, суд вважає, що загальні збори товариства були уповноважені прийняти рішення про обмеження повноважень директора на укладання угод.

З огляду на рішення загальних зборів учасників ТОВ «Ларан-07» від 22.12.2011 № 6 отримання згоди загальних зборів учасників ТОВ «Кліон» на укладення додаткової угоди № 2 від 19.12.2014 є обов'язковою умовою дійсності правочину.

Вказане рішення в судовому порядку недійсним не визнавалось та на момент укладення оспорюваного правочину було чинним.

Факт нездійснення подальшої реєстрації змін до статуту на підставі цього рішення не усуває правової сили даного рішення як волевиявлення вищого органу управління товариством.

За таких обставин, для укладення оспорюваного правочину необхідна була попередня згода вищого органу товариства на його укладення. Така згода на укладення оспорюваного правочину не надавалась.

Попередня згода на укладення договору поруки, надана 21.12.2010, стосувалась забезпечення виконання зобов'язань боржником за конкретно визначеним основним зобов'язанням - контрактом № 15/12/10 від 15.12.2010 та не може поширювати свою дію на забезпечення, фактично іншого зобов'язання - контракту №162S/2014Р від 19.12.2014, предметом якого є інші правовідносини.

За приписами ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Доказів наступного схвалення оспорюваного правочину відповідач не надав.

Отже, директор товариства, уклавши оспорюваний правочин, діяв з перевищенням наданих йому повноважень, і в подальшому такий правочин схвалений у встановленому порядку не був.

Згідно з ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо :дставництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Компанія «Пелагіа АС», є правонаступницею компанії «NORWAY Pelagic AS», і укладаючи додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 мала бути обізнаною про наявний порядок обов'язкового попереднього отримання згоди на правочин загальними зборами учасників ТОВ «Ларан-07».

В даному випадку, укладенням спірної додаткової угоди порушуються права позивача, як учасника ТОВ «Ларан-07» на управління товариством.

До того ж, спірна додаткова угода укладена в порушення вимог вищевказаного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Суд вважає, що позивачем доведено належними доказами порушення відповідачем його законних прав та інтересів та наявність правових підстав для задоволення позову і визнання недійсним оспорюваного правочину, з вищевикладених підстав.

Враховуючи зазначене, оспорюваний правочин є недійсним в силу ст. 215, ст. 203 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 19.12.2014 до договору поруки б/н від 24.12.2010, укладену 19.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ларан-07" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236, ) та Компанією Пелагія АС (фізична адреса: Брадбенкен,1,5003, Берген, Норвегія; поштова адреса: п.с. 444, № -5805 Берген, Норвегія, номер організації: NO 989 09 4823 MVA; Pelagia AS, Visiting address: Bradbenken 1, 5003 Bergen, Norway Postal address: P.O. Box 444, NO 5805 Bergen, Norway , Organization number NO 989 09 4823 MVA).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларан-07" (69106, м. Запоріжжя, вул. Скворцова, буд. 236,) на користь Риботоргової компанії "Трансакватік ЛТД" (юридична адреса: 3040,Cyprus,Limassol,10 th floor P.C., ROUSSOS LIMASSOL, TOWER, Anexartisias Ц Kyriakou Matsi, 3, адреса для листування: 69095, м. Запоріжжя, вулиця Українська, буд. 6-а кв. 74, реєстраційний номер НЕ 280918) 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.07.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян