ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2883/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

за участю секретаря: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

на рішення Господарського суду Харківської області

(суддя - Прохоров С.А.)

від 12.07.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду

(головуючий - Тихий П.В., судді: Гетьман Р.А., Слободін М.М.)

від 29.01.2018

у справі № 922/2883/16

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський кінний завод"

про внесення змін до договору,

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Кочмар К.О.;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський кінний завод" (далі - ТОВ "Харківський кінний завод") про внесення змін до договору оренди від 09.12.2004 № 447, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та ТОВ "Харківський кінний завод" шляхом викладення п. 3.1. даного договору у такій редакції:

"Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786, зі змінами, (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку - вересень 2011р. - 66382,52 грн. (розраховано згідно з додатком № 1 до цієї додаткової угоди).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Різниця по сплаті орендної плати, що виникне внаслідок зміни орендної ставки, за період з 20.09.2011р. до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, повинна бути сплачена Орендарем протягом 6-ти місяців після її підписання." З 20.09.2011 року, тобто, з дати набрання чинності постановою КМУ від 14.09.2011 року N 961 "Про внесення змін до постанови КМУ від 04.10.95 року N 786 "Про методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна".

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку зі зміною Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, орендодавець звернувся до орендаря (лист №43-3426 від 04.07.2016) з пропозицією внести зміни до договору оренди №447 в частині орендної плати, яка з 20.09.2011 повинна становити без ПДВ за перший місяць перерахунку вересень 2011 66 382, 52 грн, та направив ТОВ "Харківський кінний завод" проект додаткової угоди №5 до договору оренди №447 від 2004 для підписання. Орендар пропозицію РВ ФДМУ по Харківській області проігнорував, додаткову угоду до договору не підписав.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 в задоволенні позову відмовлено.

2.2. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 рішення Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- між Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській області (орендодавець) та ТОВ "Харківський кінній завод" (орендар) 09.12.2004 було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу Харківського державного сільськогосподарського іподрому № 447;

- договір оренди було укладено строком на 15 років, тобто з 09.12.2004 до 09.12.2019. Умови договору оренди, зокрема строк дії договору оренди були узгоджені з органом управління - Міністерством аграрної політики України;

- договір оренди цілісного майнового комплексу нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М. 09.12.2004 та зареєстровано в реєстрі за № 10058;

- факт передачі державного майна в оренду підтверджується Актом приймання - передачі цілісного майнового комплексу від 09.12.2004;

- на підставі рішення органу управління - Міністерства аграрної політики України (лист від 19.06.2008 № 37-17-2-11/9992) РВ ФДМУ по Харківській області додатковою угодою від 07.07.2008 № 3 були внесені зміни до договору оренди від 09.12.2004 № 447-ЦМК щодо збільшення строку договору оренди. Таким чином, договір оренди діє з 09.12.2004 по 09.12.2030. Додаткова угода нотаріально посвідчена;

- в обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що склад і вартість майна визначалися відповідно до Акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства станом на 30.09.2004, вартість якого становила 3 317 660 грн, у тому числі основні засоби (фонди) за залишковою вартістю 2 469 860 грн. При укладенні договору оренди була застосована орендна ставка 3% (інше використання нерухомого майна), що була передбачена Додатком 1 "Орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств" до Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із змінами, що діяли на момент укладення договору оренди. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №961 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 №629 і від 04.10.1995 №786" внесено зміни до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу. Зокрема, змінено формулу, за якою розраховується орендна плата, а також змінено (збільшено) розмір орендних ставок за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств та застосована орендна ставка 10% (інше використання нерухомого майна).

2.4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- укладаючи договір оренди державного майна № 447 від 09.12.2004 сторони у п. 10.6. погодили, що зміни умов договору можуть мати місце лише за згодою сторін, окрім випадків, коли такі зміни передбачені Методикою її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та у разі односторонньої відмови від Договору частково;

- оскільки об'єктом оренди у даному випадку є державне майно, розрахунок орендної тати за державне майно та пропорції її розподілу визначаються Методикою, яка є обов'язковою для застосування її при визначенні ставки та порядку розрахунку орендної плати за договором;

- згідно з приписами пункту 2 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 року № 629 і від 04 жовтня 1995 року № 786" оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати;

- оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Результати незалежної оцінки є чинними протягом шести місяців від дня її проведення, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки. Таким чином, новий розрахунок орендної плати за об'єкти оренди можливий після здійснення оцінки таких об'єктів, в порядку визначеному чинним законодавством або, якщо остання оцінка була проведена не менше ніж три роки тому;

- позивачем доказів проведення оцінки до матеріалів справи не надано та яким чином проводився розрахунок також надано не було;

- згідно з висновком експерта судової економічної експертизи №11649 від 01.06.2017 по справі №922/2883/16 встановлено, що нарахування орендної плати відповідно розрахунку плати за перший (базовий) місяць перерахунку оренди державного майна: цілісного майнового комплексу Харківського державного сільськогосподарського іподрому, що передано в оренду ТОВ "Харківський кінний завод", здійснене до договору оренди цілісного майнового комплексу №477 від 09.12.2004, не відповідає приписам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961). Наданими на дослідження документами відповідність розрахунку річної орендної плати, яка становить 329 645, 60 грн, та орендної плати за перший (базовий місяць) вересень 2011 року, яка становить 66 382, 52 грн відповідно до розрахунку плати за перший (базовий) місяць перерахунку оренди державного майна: цілісного майнового комплексу Харківського державного сільськогосподарського іподрому, що передано в оренду ТОВ "Харківський кінний завод" за договором оренди цілісного майнового комплексу №477 від 09.12.2004 вимогам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961) не підтверджується;

- оскільки в межах даної справи суд відмовив в задоволенні позову з підстав необґрунтованості позовних вимог, то суд не застосовував позовну давність до спірних правовідносин.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 та рішенням Господарського суду Харківської області від 12.07.2017, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2. Узагальнені доводи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області:

- з огляду на приписи статті 632 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 19, статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та положення договору, вимога про внесення змін до договору оренди державного майна у разі зміни Методики розрахунку орендної плати є обґрунтованою та підлягає задоволенню (аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду України від 20.08.2013 та від 18.03.2015);

- судами попередніх інстанцій не застосовано положення частини 5 статті 188 Господарського кодексу України;

- правові підстави для проведення оцінки майна на 2011 рік відсутні, оскільки статтею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", абзацом 2 пункту 2 Методики оцінки об'єктів оренди зазначено, що оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Окрім того, складність проведення оцінки ЦМК унеможливлює її проведення на попередню дату, тобто станом на 2011 рік.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Харківський кінний завод" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. При цьому навівши такі доводи:

- новий розрахунок орендної плати за об'єкти оренди (державного майна) можливий тільки після здійснення оцінки таких об'єктів, в порядку визначеному чинним законодавством або, якщо остання оцінка була проведена не менш ніж три роки тому. Позивачем не було надано доказів проведення такої оцінки, а також доказів того як проводився розрахунок;

- приписами законодавства, що було чинне на 30.09.2004 було визначено зовсім інший порядок визначення вартості об'єкту оренди - цілісного майнового комплексу для цілей розрахунку орендної плати; жодної норми про визначення вартості об'єкту оренди - ЦМК шляхом проведення незалежної оцінки в Методиці станом на 30.09.2004 не було;

- позивачем не враховано позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 29.03.2017 у справі № 916/1689/15.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. За змістом частин першої, другої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також відповідно до статті 652 ЦК у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

4.2. Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

4.3. Відповідно до частини третьої статті 762 ЦК договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру орендної плати за користування майном.

4.4. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України. Спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства.

4.5. Відповідно до статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

4.6. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 "Про методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу", якою змінено (збільшено) орендні ставки за використання цілісних майнових комплексів державних підприємств. Зазначені зміни набрали чинності з 20.09.2011.

4.7. Орендна плата за оренду майна державної та комунальної власності є регульованою ціною і в разі законодавчої зміни її розміру чинним законодавством передбачено можливість внесення відповідних змін до умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

4.8. Отже, внесення постановою Кабінету Міністрів України змін до Методики розрахунку орендної плати (щодо розміру ставок орендної плати), на підставі якої відповідно до умов договору оренди здійснюється визначення розміру орендної плати за державне майно, є підставою для зміни розміру орендної плати та зміни умов договору оренди в цій частині (з урахуванням передбаченої умовами договору оренди можливості перегляду розміру орендної плати) (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі № 916/1689/15 та від 18.08.2015 року у справі № 3-19гс15).

4.9. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій, встановили, що умовами договору оренди передбачено можливість перегляду розміру орендної плати, проте виходили з того, що новий розрахунок орендної плати за об'єкти оренди можливий після здійснення оцінки такого об'єкта, в порядку визначеному чинним законодавством або, якщо остання оцінка була проведена не менше ніж три роки тому, разом з тим, позивачем доказів проведення оцінки до матеріалів справи не надано.

4.10. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції, яка була чинною на момент укладення договору, оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

4.11. Законом України від 21.04.2011 N 3269-VI до частини 2 статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" було внесено зміни та викладено її в такій редакції: "Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди".

4.12. Виходячи з положень статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції, яка була чинною на момент укладення договору, судами попередніх інстанцій не було враховано, встановлену ними обставину, що перед укладенням договору від 09.12.2004 склад і вартість майна визначалися відповідно до Акту оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства станом на 30.09.2004, вартість якого становила 3 317 660 грн, у тому числі основні засоби (фонди) за залишковою вартістю 2 469 860 грн.

4.13. При цьому положення статті 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції Закону України від 21.04.2011 N 3269-VI, передбачають, що оцінка об'єкта оренди проводиться також перед укладенням договору та у випадку якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому.

4.14. З врахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про необхідність проведення оцінки об'єкта оренди в даному спірному випадку, пов'язаному із внесенням змін до договору у зв'язку із внесенням постановою Кабінету Міністрів України змін до Методики розрахунку орендної плати (щодо розміру ставок орендної плати).

4.15. Окрім того, перевіряючи обґрунтованість розміру орендної плати, яка запропонована позивачем, судами попередніх інстанцій було призначено судову економічну експертизу на вирішення якої постановлено такі питання:

- чи відповідає нарахування орендної плати відповідно розрахунку плати за перший (базовий) місяць перерахунку оренди державного майна: цілісного майнового комплексу Харківського державного сільськогосподарського іподрому, що передано в оренду ТОВ "Харківський кінний завод", здійснене до договору оренди цілісного майнового комплексу №477 від 09.12.2004, нормам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 961)?

- чи вірно було розраховано річну орендну плату, яка становить 329 645, 60 грн, та орендну плату за перший (базовий місяць) вересень 2011 року, яка становить 66 382, 52 грн відповідно до розрахунку плати за перший (базовий) місяць перерахунку оренди державного майна: цілісного майнового комплексу Харківського державного сільськогосподарського іподрому, що передано в оренду ТОВ "Харківський кінний завод" за договором оренди цілісного майнового комплексу №477 від 09.12.2004?

4.16. Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

4.17. Водночас згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, яка була чинною на монет розгляду справи місцевим господарським судом, експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

4.18. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо (пункт 2 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4).

4.19. Таким чином, господарським судам належало самостійно встановити обставини, які входять до предмета доказування у даній справі, а саме: наявність чи відсутність правових підстав для внесення змін до договору у редакції, запропонованій позивачем щодо розміру орендної плати та щодо наявності обов'язку сплати різниці орендної плати, що виникне внаслідок зміни орендної ставки, за період з 20.09.2011 до моменту набрання чинності такою додатковою угодою.

4.20. З урахуванням наведеного, судам попередніх інстанцій також слід було врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2017 у справі № 916/1689/15, а саме.

4.21. За загальним правилом, закріпленим у частині третій статті 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом положень частини п'ятої статті 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним із дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що суд має право встановити у рішенні дату набрання чинності змін до договору, яка може бути іншою, ніж дата набрання чинності рішенням суду.

Разом із тим для реалізації права сторони на зміну умов договору в судовому порядку з іншої дати, ніж дата набрання чинності рішенням суду, має враховуватися момент, з якого зобов'язання можуть змінюватися.

За загальним правилом частини третьої статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У статті 653 Цивільного кодексу України спеціально розмежовано поняття "зміна договору" та "зміна зобов'язання, що випливає з договору": якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Водночас у статті 188 Господарського кодексу України йдеться лише про "момент набрання чинності рішенням суду про зміну договору", а не про "момент зміни зобов?язання".

Ураховуючи, що поняття "договір" та "зобов'язання" не є тотожними, приписи статті 188 Господарського кодексу України не можна тлумачити як такі, що визначають момент зміни зобов'язання.

Отже, аналіз наведених норм права та приписів частини другої статті 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" дає підстави для висновку, що до моменту внесення змін до договору оренди орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому чинним договором оренди.

Чинне законодавство, яке регулює відносини оренди майнових комплексів державних підприємств, не містить положень про зміну розміру орендної плати за користування таким майном саме з моменту законодавчого прийняття цих змін, а надає право стороні таких правовідносин у подальшому ініціювати внесення відповідних змін до договору.

4.22. Щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин, то судам попередніх інстанцій з врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 29.03.2017 у справі № 916/1689/15, також слід було надати відповідну оцінку обставинам даної справи, оскільки в даному випадку наявне триваюче правопорушення, з огляду на те, що право на внесення змін до договору про збільшення орендної ставки виникло 20.09.2011 у зв'язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 №961, і може бути реалізоване протягом всього строку дії вказаного договору.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.3. Згідно з частинами 3, 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або

2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.4. З врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

5.5. Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

6. Судові витрати

6.1. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області задовольнити частково.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 12.07.2017 у справі № 922/2883/16 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Г.Вронська