ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 справа № 905/2523/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді секретар судового засідання За участю представників: від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю, адвокат; ОСОБА_6, за довіреністю, адвокат; не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Покровськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від 02.04.2018 (повний текст складено 05.04.2018)
у справі 905/2523/17 ( суддя Зекунов Е.В.)
за позовом Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна, м. Київ
до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаПриватного акціонерного товариства Донецьксталь- металургійний завод, м. Покровськ Донецької області Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ
простягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерне товариство Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод про стягнення заборгованості за договором відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 в розмірі 1 541 580,39 євро, що за курсом НБУ станом на 31.10.2017 в перерахунку на національну валюту України гривню складає 48 020 229,14 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1 172 800,00 євро, що за курсом НБУ станом на 31.10.2017 в перерахунку на національну валюту України гривню складає 36 532 720,00 грн., заборгованість за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро, що за курсом НБУ станом на 31.10.2017 в перерахунку на національну валюту України-гривню складає 11 487 509,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.11.2017 порушено провадження по справі № 905/2523/17 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк.

В період судового провадження відповідачем до суду першої інстанції були подані наступні клопотання, а саме: про витребування доказів, про залишення позовної заяви без розгляду, про залучення Бенефіціара Sennebogen Maschinenfabrik Gmbh до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, про залучення Національного банку України до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору; про залишення позовної заяви без розгляду, про призначення судової економічної експертизи.

Клопотанням від 07.02.2018р. відповідачем відкликані клопотання: про залишення позовної заяви без розгляду, про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національного банку України та Бенефіціара Sennebogen Maschinenfabrik Gmbh, про призначення судової економічної експертизи та два клопотання про витребування доказів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.04.2018 у справі № 905/2523/17 позовні вимоги Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна, до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, будинок 106А, ідентифікаційний код - 30939178) на користь Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 19-21, ідентифікаційний код - 34486135) :

- 38 013 862,02 грн. заборгованості по тілу кредиту, що є еквівалентом 1 172 800,00 євро, за курсом Національного банку України станом на 02.04.2018р.;

- 11 953 245,96грн. заборгованості по процентах, що є еквівалентом 368 780,39 євро за курсом Національного банку України станом на 02.04.2018р.;

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Торгівельна, будинок 106А, ідентифікаційний код - 30939178) на користь Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, будинок 19-21, ідентифікаційний код - 34486135) витрати по сплаті судового збору у сумі 240 000,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство Донецьксталь- металургійний завод звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018 у справі №905/2523/17 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити Акціонерному товариству Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна у задоволенні позову до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк про стягнення заборгованості за договором про відкриття непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011 року.

Рішення суду першої інстанції вважає незаконним, необгрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у звязку з чим вказане рішення підлягає скасуванню.

Наполягає, що:

1)Позовна заява помилково не залишена судом без розгляду за наявності для цього правових підстав, оскільки при підписанні позовної заяви представник позивача діяв не у статусі адвоката, а у якості особи, повноваження якої підтверджуються довіреністю;

- довіреність особи, яка підписала позовну заяву видана не уповноваженою особою, водночас судом не надано належної правової оцінки тій обставині, що директор ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал України" ОСОБА_8 не є уповноваженою особою видавати довіреність на представництво інтересів АТ "Глорі" в судах, а такою особою є виключно Голова Наглядової ради АТ "Глорі" (позивача);

- довіреність особи, яка підписала позовну заяву не відповідає вимогам законодавства України;

- посилання суду на положення ст.14, ч. 6 ст. 63 Закону України "Про інститути спільного інвестування" є помилковими, оскільки на відміну від пайового фонду, АТ "Глорі", маючи статус корпоративного фонду, наділене повною правосубєктністю для видачі довіреностей на представництво його інтересів, що за положеннями його Статуту віднесено до виключних повноважень Голови Наглядової ради АТ "Глорі";

2) Позивачем не доведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими:

- апелянт вважає, що висновок суду про підтвердження факту набуття АТ "Глорі" права грошової вимоги від ПАТ "ВТБ Банк" не ґрунтується на достатніх доказах, оскільки надана позивачем копія платіжного доручення №1 від 30.08.2017 року не містить ані підпису, ані печатки платника, у звязку з чим не є та не може бути первинним документом, що підтверджує здійснення господарської операції, та не може бути визнано допустимим доказом у розумінні ст. 77 ГПК України;

- висновок суду про доведеність позивачем факту виконання ПАТ "ВТБ Банк" своїх зобовязань за Договором, а також розміру заборгованості є помилковим;

- суд дійшов безпідставного висновку про підтвердження виконання ПАТ «ВТБ Банк» його зобовязань за договором; про підтвердження Позивачем розміру заборгованості по процентам за користування кредитом.

3)Порушення норм процесуального права:

- судом залишено поза увагою факт відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, що підтверджували дійсний розмір заборгованості, оскільки суд не досліджував вказані умови п. 6.7. та п. 6.8. договорів акредитиву, кредитного договору та Договору, який є предметом спору у цій справі;

- суд першої інстанції при ухваленні рішення безпідставно вийшов за межі позовних вимог, чим порушив ст. 14, ч. 2 ст. 237 ГПК України, враховуючи той факт, що в позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в іноземній валюті (євро та долари) вказуючи при цьому її гривневий еквівалент;

4)Порушення норм матеріального права:

- судом задоволено позовні вимоги про сплату на користь АТ "Глорі" заявленого розміру заборгованості, визначеного у іноземній валюті за відсутності для цього правових підстав;

- судом безпідставно та в односторонньому порядку змінено валюту зобовязання, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м. Покровськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018 у справі № 905/2523/17 та встановлено строк до 25.05.2018 для подання іншими учасниками судового процесу відзиву на апеляційну скаргу.

До Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив Акціонерного товариства Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі (далі - ОСОБА_9 «Глорі») на апеляційну скаргу, яким позивач просить відмовити ПАТ Донецьксталь - металургійний завод у задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018 року по справі № 905/2523/17, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Наполягає, що довіреність, видана 23.10.2017 року АТ "Глорі" від імені та в інтересах якого на підставі договору про управління активами діє ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" за підписом керівника ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" на представництво АТ "Глорі" в суді є такою, що видана у відповідності до чинного законодавства, чинною, та наділяє представника певними, визначеними у ній повноваженнями в межах строку її дії;

- позивачем належними та допустимими доказами доведено відступлення права вимоги за Договором про відкриття непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011року, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 30.08.2017 року на якому наявна відмітка Банку про його виконання, що одночасно свідчить і про його відповідність вимогам до розрахункового документу так і про здійснення оплати за договором про відступлення прав вимоги;

- факт виконання Банком своїх зобовязань з видачі відповідачу кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером та виписками банку, в яких зазначено одержувача коштів - ОСОБА_10 "Донецьксталь"-металургійний завод" код 30939178, суму, та призначення платежу: перерахування кредиту ОСОБА_10 "Донецьксталь"-металургійний завод";

- звернення позивача до суду з позовом про стягнення грошових коштів за кредитним договором, який передбачав виконання грошового зобовязання відповідачем в іноземній валюті (евро), ціна позову визначена у валюті в якій має бути виконано зобовязання за кредитним договором з зазначенням еквіваленту у гривні за курсом НБУ, а прохальна частина позовної заяви містить вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у валюті у якій таке зобовязання мало бути виконане за Кредитним договором з зазначенням еквіваленту у національній валюті (гривні) за курсом НБУ на день звернення до господарського суду;

- обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - стягнення заборгованості із визначенням гривневого еквіваленту за курсом НБУ виключає необхідність отримання АТ "Глорі" індивідуально ліцензії НБУ на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу.

Закінчивши проведення підготовчих дій, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.05.2018р. розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод у справі №905/2523/17 призначено на 19.06.2018 о 14-40 год.

19.06.2018 року від ОСОБА_10 "Донецьксталь"-металургійний завод" надійшли клопотання:

- від 18.06.2018року про витребування доказів;

- від 18.06.2018року про призначення судової економічної експертизи, щодо документового підтвердження виконання ПАТ "ВТБ Банк" зобовязань за Договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011р. із подальшими змінами та доповненнями до нього; щодо відображення здійсненого ПАТ "ВТБ Банк" обліку операцій з видачі, нарахування та погашення заборгованості (основної суми, нарахованих процентів, комісії та інших платежів) за наведеним договором, та щодо дійсного розміру заборгованості ОСОБА_10 "Донецьксталь"-металургійний завод" за Договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011р. із подальшими змінами та доповненнями до нього.

Зазначені клопотання залишені судом без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст.169 Господарського процесуального кодексу України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (ст.270 ГПК України).

Апеляційна скарга, відповідно до ст.258 Господарського процесуального кодексу України, подається у письмовій формі. В апеляційній скарзі мають бути зазначені, окрім іншого клопотання особи, яка подала скаргу, перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 «Донецьксталь-металургійний завод» не заявлено та до скарги не додано жодних клопотань, які мали б бути розглянуті судом апеляційної інстанції під час підготовки справи судом апеляційної інстанції до апеляційного розгляду.

За положеннями ст.266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Протягом строку на апеляційне оскарження доповнення чи зміни до апеляційної скарги з доказами надіслання копій відповідних доповнень позивачу та третій особі, апелянтом не подавалися.

Відповідно до п.6-8 ч.1 ч.2 ст.267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову; вчиняє інші дії, пов'язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи. Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 268 Господарського процесуального кодексу України «Призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції», після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій в разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час судового засідання 19.06.2018 представником позивача адвокатом ОСОБА_10 Донецьксталь - металургійний завод ОСОБА_6 подано заяву про відвід колегії суддів у справі № 905/2523/17.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на залишення без розгляду колегією суддів Донецького апеляційного господарського суду у справі №905/2523/17 клопотань ОСОБА_10 «Донецьксталь»-металургійний завод» про витребування доказів та про призначення експертизи. Просив задовольнити заяву про відвід колегії суддів у справі № 905/2523/17.

Розглянувши в нарадчій кімнаті заяву про відвід колегії суддів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість; оголошення перерви у судовому засіданні 19.06.2018 до 21.06.2018р. о 14:30; передання заяви про відвід колегії суддів у справі № 905/2523/17 на визначення судді у порядку ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2018 визначено суддю - Склярук О. І. для вирішення питання про відвід колегії суддів по справі № 905/2523/17.

Ухвалою від 20.06.2018року у справі № 905/2523/17 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод", м. Покровськ Донецької області про відвід колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду по справі № 905/2523/17 у складі: головуючого судді - Дучал Н. М., суддів - Гези Т. Д., Мартюхіної Н. О. - відмовлено. Справу повернуто колегії суддів для подальшого розгляду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 21.06.2018року представник відповідача (апелянта) - ОСОБА_10 "Донецьксталь"-металургійний завод" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2018року у справі №905/2523/17 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача - АТ "ЗНВКІФ "Глорі" в особі ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві, просив суд залишити рішення Господарського суду Донецької області від 02.04.2018 року у справі №905/2523/17 без змін.

Представник третьої особи ПАТ "ВТБ Банк" не скористався правом участі в судовому засіданні апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набула чинності 15.12.2017року.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, переглянувши справу з урахуванням повноважень визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

14.02.2011 між Закритим акціонерним товариством Донецьксталь металургійний завод (назву було змінено на Приватне акціонерне товариство Донецьксталь металургійний завод, м. Покровськ, відповідач, покупець) та Sennebogen Maschinenfabrik GmbH (продавець) був укладений контракт купівлі-продажу № DS-1710 виробничо-технічного обладнання (далі- Контракт), у відповідності до якого продавець зобовязався передати у власність покупця Обладнання, а покупець зобовязався прийняти та оплатити це Обладнання в порядку та на умовах , передбачених цим Контрактом (том 2, а.с. 100-103).

Умови оплати визначені сторонами у п.3 контракту( з врахуванням додаткової угоди № 1 від 07.04.2011): оплата за цим договором буде виконана у відповідності до наступного: 20% вартості контракту передоплата на рахунок продавця; 80% вартості контракту за допомогою документального акредитиву. Строк відкриття акредитиву 3 тижні з моменту підписання контракту. Основні умови акредитиву: 1) Акредитив відкривається українським банком Покупця та підтверджується першокласним європейським банком, узгодженим з продавцем (HSBC Bank plc філія ОСОБА_10). 2) Акредитив підпорядковується UCP 600 та дійсний платежем з розстрочкою на три роки з моменту відкриття акредитиву. Банк-емітент уповноважить підтверджуючий банк дисконтувати документи та оплатити їх за предявленням. 3) Документи, які необхідні для отримання оплати по акредитиву: інвойс 1 оригінал; транспортний документ (CMR) з відміткою митниці у місті призначення 1 копія CMR; сертифікат якості та комплектності, який виданий ТПП країни продавця 1 копія сертифікату; 4) Проект акредитиву узгоджується продавцем та покупцем і буде невідємним додатком до цього контракту. Усі банківські комісії по контракту в Україні - за рахунок покупця, за межами України за рахунок продавця.

27.04.2011 року між ПАТ ВТБ Банк (Банк-емітент) та ЗАТ «Донецьксталь- металургійний завод» (Аплікант) був укладений договір про відкриття непокритого акредитиву № LI11007, за умовами якого Банк-емітент в забезпечення виконання Аплікантом своїх зобовязань перед Sennebogen Maschinenfabrik GmbH за контрактом купівлі-продажу виробничо-технічного обладнання № DS-1710 від 14.02.2011р. (Основне зобов»язання) зобовязується протягом трьох банківських днів з дати виконання Аплікантом умов п.п.5.1.1., 5.1.2. цього договору відкрити за заявою Апліканта на користь Беніфіціара безвідкличний непокритий документарний акредитив, та забезпечити його підтвердження у BHF-BANK (підтверджуючий банк) під гарантію в формі резервного акредитиву, надану Європейським банком Реконструкції та розвитку на користь підтверджуючого банку (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, Банк-емітент на умовах цього договору зобовязався надати Апліканту кредит з максимально дозволеною сумою заборгованості в сумі 1 172 800,00 євро (Ліміт кредитування), а Аплікант зобовязався прийняти, використати згідно з цільовим призначенням та повернути Банку емітенту кожний транш кредитної лінії, що було сплачено в рамках Ліміту кредитування не пізніш ніж через 60 календарних місяців, починаючи з дати випуску Акредитива згідно цього договору, а також сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обовязки у повному обсязі на умовах і в строки, визначені даним договором.

Відповідно до п. 1.2.1.договору, кредит надається у вигляді кредитної лінії, що не передбачає право Апліканта протягом дії цього Договору після повернення ним суми наданих кредитних коштів (або їх частини) отримувати в подальшому кредитні кошти (надалі за текстом Невідновлювана кредитна лінія) в межах Ліміту кредитування, визначеного відповідно до викладеного у цьому пункті графіку ( період дії ліміту кредитування 60 календарних місяців).

Аплікант зобовязаний повернути кредит відповідно графіку погашення, наведеного у п.1.2.2. договору. Будь яка заборгованість Апліканта за кредитом, що перевищує визначену на відповідну дату суму кредиту, вважається простроченою заборгованістю.

Цільове використання кредиту виконання зобовязань перед Банком відповідно до цього договору/сплата за Акредитивом(п.1.3.)

Загальний ліміт фінансування за цим договором на дату випуску Акредитива не може перевищувати 1 172 800,00 євро 00 євроцентів.

Протягом строку дії договору сторонами укладалися додаткові угоди, копії яких надані до матеріалів справи.

З урахуванням укладених до договору додаткових угод, між сторонами остаточно склалися наступні правовідносини.

Так, 08.06.2016 року між ПАТ ВТБ Банк та ПрАТ ДМЗ було укладено Договір про внесення змін № 7 до Договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27 квітня 2011 р., у відповідності до п. 1 якого Сторони домовились викласти пункт 1.2 з підпунктами 1.2.1 та 1.2.2 Договору про відкриття непокритого акредитиву в наступній редакції: 1.2. Банк-емітент на умовах цього Договору зобовязується надати Апліканту кредит з максимально дозволеною сумою заборгованості в сумі 1 172 800,00 євро (надалі за текстом Ліміт кредитування), а Аплікант зобовязується прийняти, використати згідно з цільовим призначенням та повернути Банку-емітенту кожний транш кредитної лінії, що було сплачено в рамках Ліміту кредитування (надалі за текстом Кредит) не пізніше 01 грудня 2016 року, а також сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші обовязки у повному обсязі на умовах та в строки, визначені даним Договором, а саме: 1.2.1. Кредит надається у вигляді кредитної лінії, що не передбачає право Апліканта протягом дії цього Договору після повернення ним суми наданих коштів (або їх частини) отримувати в подальшому кредитні кошти (надалі за текстом Невідновлювана кредитна лінія) в межах Ліміту кредитування, визначеному відповідно до зазначеного нижче графіку:

Період дії Ліміту кредитування по 01.12.2016 року розмір ліміту кредитування 1 172 800,00 євро; з 02.12.2016року розмір ліміту кредитування 0,00;

п.1.2.2. Аплікант зобовязаний повернути Кредит відповідно до цього графіку погашення: Дата повернення кредиту не пізніше 01.12.2016 року; сума заборгованості (Євро) 0,00. Будь-яка заборгованість Апліканта, щодо перевищує визначену на відповідну дату суму Кредиту, вважається простроченою заборгованістю..

09.12.2016 року між ПАТ ВТБ Банк та ПрАТ ДМЗ було укладено Договір про внесення змін № 8 до Договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27 квітня 2011 р., у відповідності до п. 1 якого Сторони домовились внести зміни в пункт 1.2 Договору про відкриття непокритого акредитиву та викласти його в наступній редакції: 1.2. Банк-емітент на умовах цього Договору зобовязується надати Апліканту кредит з максимально дозволеною сумою заборгованості в сумі 1 172 800,00 євро (надалі за текстом Ліміт кредитування), а Аплікант зобовязується прийняти, використати згідно з цільовим призначенням та повернути Банку-емітенту кожний транш кредитної лінії, що було сплачено в рамках Ліміту кредитування (надалі за текстом Кредит) не пізніше 01 червня 2017 року, а також сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші обовязки у повному обсязі на умовах та в строки, визначені даним Договором, а саме: 1.2.1. Кредит надається у вигляді кредитної лінії, що не передбачає право Апліканта протягом дії цього Договору після повернення ним суми наданих коштів (або їх частини) отримувати в подальшому кредитні кошти (надалі за текстом Невідновлювана кредитна лінія) в межах Ліміту кредитування, визначеному відповідно до зазначеного нижче графіку:

Період дії Ліміту кредитування по 01.06.2017 року розмір ліміту кредитування 1 172 800,00 євро; з 02.06.2017року розмір ліміту кредитування 0,00.

1.2.2. Аплікант зобовязаний повернути Кредит відповідно до цього графіку погашення: дата повернення кредиту не пізніше 01.06.2017 року; сума заборгованості (Євро) 0,00.

Будь-яка заборгованість Апліканта, щодо перевищує визначену на відповідну дату суму Кредиту, вважається простроченою заборгованістю..

Згідно п. 1.3. договору про відкриття непокритого акредитиву цільове використання кредиту: виконання зобовязань перед банком відповідно до цього договору/сплата за Акредитивом.

У пунктах 2.1., 2.2, 2.3., 2.4. договору про відкриття непокритих акредитивів зазначено, що гранична сума відповідальності за акредитивом, які відкриваються відповідно до п. 1.1 цього договору, складає 1 172 800,00 Євро. В разі зменшення суми акредитива договір про внесення змін/доповнень до цього договору не укладається. Акредитивом, відкритим за цим договором, забезпечено виконання аплікантом платежу на користь бенефіціара відповідно до п. 3.3. основного зобовязання, за умови виконання бенефіціаром своїх зобовязань щодо поставки обладнання, передбаченого основним зобовязанням, та надання пакету документів у повній відповідності з умовами акредитива. Сума акредитива, визначена п. 2.1 цього договору, сплачується банком-емітентом на підставі отриманої письмової вимоги від підтверджуючого банку разом з пакетом документів бенефіціара, що визначений у п.2.4 цього договору, у повній відповідності з умовами акредитивів та відповідно до платіжних інструкцій підтверджуючого банку. В разі необхідності банк-емітент має право надіслати запит до бенефіціара для уточнення достовірності цієї вимоги. Пакет документів за акредитивом, що надається відповідно до умов п. 2.3 цього договору, має включати: - інвойс 1 оригінал для кожного крану; - транспортний документ (CMR) з відміткою митниці в місці призначення 1 оригінал для кожного крану; сертифікат якості 1 оригінал для кожного крану; сертифікат походження, що видано ТПП країни походження товару 1 копія для кожного крану.

У випадку настання строку сплати банком-емітентом будь-яких сум на користь бенефіціара за акредитивом, вважається, що банк-емітент надав апліканту кредит в сумі, яка має бути сплачена на користь бенефіціара, але не більше ліміту кредитування (п. 3.1 договору про відкриття непокритого акредитиву).

Надання кредиту апліканту здійснюється банком-емітентом у безготівковій формі на підставі цього договору (якщо банк-емітент не використав своє право в односторонньому порядку відмовити апліканту у наданні кредиту відповідно до п. 5.4.13 цього договору) без укладання будь-яких інших договорів. При цьому, кредит видається апліканту на підставі письмової заявки апліканта на видачу траншу кредитної лінії за формою, наведеною у додатку №2 до цього договору (надалі - заявка), в межах ліміту кредитування, що діє на дату подання заявки. За умови неподання або подання заявки аплікантом в неналежному вигляді для виконання платежу за акредитивами станом на 10 годин 00 хвилин за Київським часом на дату здійснення платежу за акредитивами, платіж за акредитивами здійснюється банком-емітентом самостійно на підставі цього договору в межах ліміту кредитування (п. 3.2 договору про відкриття непокритого акредитиву).

Кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів у валюті кредиту з рахунку апліканта в банку-емітенті, відкритого на підставі цього договору для обліку операцій з видачі і повернення кредиту за цим договором (надалі позичковий рахунок). Датою надання кредиту є дата списання кредиту з позичкового рахунку за реквізитами згідно з цільовим призначенням (п.п. 3.3, 3.4 договору про відкриття непокритих акредитивів).

Платежі по сплаті боргових зобовязань мають бути сплачені у повному розмірі та вважаються здійсненими у встановлений термін, якщо сума платежів в повному розмірі надійшла на рахунки банку-емітенту, визначені в п. 11.1 цього договору, в строк, встановлений цим договором. Якщо день, на який припадає цей термін не є днем, коли банківська система України дозволяє перерахування коштів (надалі банківський день), то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного банківського дня. При цьому плата за кредит нараховується банком-емітентом та сплачується аплікантом за весь період фактичного користування кредитом. Всі платежі за цим договором повинні надходити в банк-емітент у встановлених сумах без будь-яких відрахувань та утримань в рахунок будь-яких комісійних, мита, внесків чи інших зборів. Вказані відрахування та утримання, якщо вони все-таки здійснюються, в будь-якому випадку здійснюються за рахунок апліканта (п.п. 3.6, 3.7 договору про відкриття непокритих акредитивів).

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування будуть мати місце будь-які боргові зобовязання апліканта за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня, штрафні санкції та/або інші платежі на користь банку-емітенту, встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена банку-емітенту аплікантом одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.2. цього договору (п. 3.9 договору про відкриття непокритих акредитивів).

Згідно з п.п. 5.1.22., 5.1.23 аплікант зобовязаний сплачувати банку-емітенту плату за кредит в розмірі та в порядку, передбачених в цьому договорі; повернути кредит та здійснити плату за кредит в повному обсязі в строк, визначений в договорі.

Порядок визначення плати за кредит визначений в п. 6.7.1 договору про відкриття непокритих акредитивів:

- плата за користування кредитними коштами встановлюється у вигляді процентів, розмір яких встановлюється умовами цього договору та має статус диференційованої ставки, під якою в цьому договору розуміється наступне: цим договором встановлюється базовий розмір процентів, що нараховується за користування кредитом за умови належного виконання аплікантом всіх умов цього договору та договорів, укладених з метою забезпечення виконання зобовязань за цим договором, та визначаються умови, за яких застосовується підвищений розмір плати за користування кредитом, який визначається шляхом збільшення базової процентної ставки на кількість процентних пунктів, що встановлена цим договором;

- встановлення диференційованої процентної ставки є особливою умовою кредитування в частині визначення плати за користування кредитними коштами, а застосування диференційованої процентної ставки (підвищеної та базової процентної ставки) не змінює правовідносини за цим договором та/або його істотних умов.

- вищезазначена умова про збільшення розміру процентів за користування кредитом застосується за взаємним волевиявленням та згодою сторін, що виражено шляхом укладання цього договору та не потребує укладання будь-яких договорів про внесення змін до цього договору/нового договору.

У п. 6.7.2 договору про відкриття непокритих акредитивів встановлено базовий розмір процентів: проценти за користування кредитом, розмір яких є базовим, встановлюються у розмірі 10% процентів річних.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щомісяця у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню його повернення, із розрахунку факт/360-іноземна валюта, факт/365-національна валюта. При нарахуванні процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Сплата процентів здійснюється аплікантом у валюті кредиту на рахунок обліку/сплати процентів (прострочених процентів), визначений п. 11.1 цього договору у наступному порядку:

а) щомісяця з 25 числа поточного місяця по останній банківський день того ж місяця включно (база нарахування процентів 25 число місяця, що передує поточному; 24 число поточного місяця включно).

б) в день повного повернення заборгованості за кредитом.

Згідно з п. 10.1 договору про відкриття непокритих акредитивів, цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими на те представниками сторін, проставляння відбитків печаток сторін та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за цим договором.

Договір про відкриття непокритих акредитивів та додаткові угоди до нього підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд першої інстанції вірно зазначив, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою спрямований на врегулювання правовідносин з розрахунків за акредитивом та підпадає під правове регулювання норм §3 глави 74 Цивільного кодексу України та Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України №514 від 03.12.2003, Уніфікованими звичаями і правилами з документарного акредитиву (UCP-600).

Зі змісту договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011, укладеного між ОСОБА_7 акціонерним товариством ВТБ Банк, м. Київ, та Закритим акціонерним товариством Донецьксталь металургійний завод, м. Покровськ (назву було змінено на Приватне акціонерне товариство Донецьксталь металургійний завод), вбачається, що сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного правочину. Оскільки сторонами не надано доказів його оскарження або визнання у встановленому порядку недійсним, виходячи зі встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, вказаний договір є дійсним та обов'язковим для виконання сторонами.

ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк має право здійснювати валютні операції на підставі отриманих від Національного банку України банківських ліцензій та дозволів, копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно з приписами ст.ст. 1088, 1093 Цивільного кодексу України, акредитив є одним з видів безготівкових розрахунків, за яким банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара. У разі відкриття непокритого акредитива банк-емітент гарантує оплату за акредитивом при тимчасовій відсутності коштів на рахунку платника за рахунок банківського кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1096 Цивільного кодексу України для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, що підтверджують виконання всіх умов акредитива. У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 банком відкрито акредитив на суму 1 172 800,00 євро, що підтверджується заявою відповідача від 28.04.2011 про відкриття документарного акредитиву згідно контракту № DS-1710 від 14.02.2011 на суму 1 172 800,00 Євро, бенефіціаром за яким виступає Sennenbogen Mascninenfabrik GmbH (викладене мовою оригіналу), місцезнаходження: Геббельштрассе 30, 94315 Штраубінг; інвойсами, рахунками-фактурами, транспортними документами (CMR) з відміткою митниці, сертифікатами якості та сертифікатами походження, SWIFT повідомленнями (том 2 а.с.110,111-129)

Відповідно до умов договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 ОСОБА_7 акціонерним товариством ВТБ Банк відповідачу наданий кредит в сумі 1 172 800,00 Євро, що підтверджується меморіальним ордером та банківськими виписками.

Відповідач не спростував факт видачі кредиту, крім того він здійснював часткове сплату відсотків за користування кредитними коштами 28.05.2014., 27.06.2014, 29.07.2014.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Банк належним чином виконав свої зобовязання за договором відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011р. відкривши Апліканту Кредитну лінію та надавши йому обумовлені Договором грошові кошти в сумі 1 172 800,00 євро .

Договором про внесення змін № 8 від 09.12.2016 року до Договору про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011р. внесено зміни до Договору в частині визначення періоду дії Ліміту кредитування (по 01.06.2017 р.) та дати повернення Кредиту Банку, а саме визначено дату повернення Кредиту не пізніше 01.06.2017 року.

Отже строк повернення кредиту настав 01.06.2017р.

04.08.2017 між ОСОБА_7 акціонерним товариством ВТБ Банк (первісний кредитор), який є кредитором по договору про відкриття непокритих акредитивів № LI11007 від 27.04.2011 та позивачем, Акціонерним товариством Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна, м. Київ (новий кредитор) був укладений договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами застави, відповідно до умов якого, ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк відступає позивачу право вимоги, зокрема за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011.(том 1, а.с. 114-132).

Відповідно до п. 1.1.1 зазначеного Договору термін "Боржник" має наступне значення - позичальник, аплікант за Кредитними договорами, ОСОБА_10 вимоги до якого відступаються за цим Договором, а саме: Приватне акціонерне товариство "Донецьксталь" - металургійний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи: 30939178), місцезнаходження: вул. Торгівельна, 106А, місто Покровськ, Донецька область, 85300, Україна.

Під терміном "Заборгованість", відповідно до п. 1.1.2 цього Договору, слід розуміти - невиконані Боржником грошові зобовязання перед Первісним Кредитором за Кредитними договорами в розмірі, визначеному в пункті 2.3. цього Договору, та детальний опис яких наведений у Додатку 1 до цього Договору та, після Дати відступлення, в розмірі, уточненому у розмірі Первісного кредитора, що має бути надана згідно Додатку 5 до цього Договору.

У відповідності до п. 1.1.3 зазначеного Договору під терміном "Кредитні договори" слід розуміти - договори, укладені між первісним Кредитором та Боржником, а саме:

- Кредитний договір №4 від 18.02.2011 року з усіма змінами та доповненнями, додатками, додатковими договорами та додатковими угодами до нього тощо;

- Договір про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 року з усіма змінами та доповненнями, додатками, додатковими договорами та додатковими угодами до нього тощо;

- Договір про відкриття непокритих акредитивів № LI11008 від 27.04.2011 року з усіма змінами та доповненнями, додатками, додатковими договорами та додатковими угодами до нього тощо;

- Договір про відкриття непокритих акредитивів №LI110012 від 14.06.2011 року з усіма змінами та доповненнями, додатками, додатковими договорами та додатковими угодами до нього тощо.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, первісний кредитор відступає новому кредитору права вимоги, а новий кредитор набуває права вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення прав вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

Згідно з п.п. 3.1.1., 3.1.2 договору відступлення прав вимоги права вимоги переходять до нового кредитора з моменту здійснення сплати ціни договору новим кредитором у повному обсязі відповідно до умов пункту 4 цього договору (далі дата відступлення). З дати відступлення новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно всієї заборгованості та інших зобовязань за кредитними договорами та його зобовязань за договорами застави, стороною яких є боржник, та по відношенню до майнового поручителя стосовно його зобовязань за договорами застави, стороною яких є майновий поручитель. ОСОБА_10 вимоги переходять до нового кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу прав вимоги.

Ціна договору складає суму в гривнях, що буде відповідати сумі, еквівалентній 15 500 000 доларів США за офіційним курсом іноземних валют, встановленим НБУ на дату здійснення сплати ціни договору. Новий кредитор зобовязаний сплатити первісному кредиту ціну договору шляхом перерахування на рахунок первісного кредитора грошових коштів в національній валюті України у розмірі, визначеному згідно з пунктом 4.1 цього договору, протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту отримання покупцем PXF відповідного повідомлення від НБУ та/або ПАТ Укрсоцбанк, що діє як обслуговуючий банк по відношенню до кредиту PXF, про те що покупець PXF був зареєстрований як новий кредитор за кредитом PXF (п.п. 4.1, 4.2 договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами застави).

На підтвердження правомірності переходу права вимоги, позивачем до матеріалів справи долучено платіжне доручення №1 від 30.08.2017 року, з якого вбачається, що останній перерахував на рахунок ПАТ "ВТБ Банк" 394328928,00 грн., із призначенням платежу "Оплата за договором відступлення права вимоги за Кредитними договорами та за договорами застави б/н від 04.08.2017 року, без ПДВ"(т.2 а.с.72).

ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк підтверджує перехід прав вимоги по договору про відкриття непокритих акредитивів № LI11007 від 27.04.2011 до позивача.

Станом на 30.08.2017 року офіційний курс іноземної валюти доларів США, встановлений НБУ, складав 2544,0576 гривень за 100 доларів США.

Враховуючи встановлений курс іноземної валюти (дол. США) на дату виконання позивачем зобовязань по сплаті за договором відступлення прав вимоги, та з урахуванням умов зазначеного Договору щодо моменту переходу прав вимоги, у тому числі за Договором №LI11012 від 14.06.2011 року, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що 30.08.2017 року позивачем у повному обсязі виконані грошові зобовязання за Договором відступлення прав, у звязку з чим до нього як нового кредитора перейшли права за Договором про відкриття непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011року.

ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк та Акціонерне товариство Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд Глорі в особі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Інвестиційний капітал Україна підписали акт приймання-передачі прав вимоги до договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами та за договорами застави від 04.08.2017.

ОСОБА_7 акціонерне товариство ВТБ Банк направило відповідачу повідомлення №7439/1-2 від 04.09.2017 про відступлення права вимоги (том 1, а.с.143-146).

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк про суму заборгованості на дату відступлення за договором про відкриття непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011 у відповідача перед банком наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1 172 800,00 євро, за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро.

Відповідно до вимог ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із системного аналізу положень ст.ст. 512, 514, 515 ЦК України, а також враховуючи відсутність доказів визнання Договору відступлення прав вимоги недійсним, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що кредитором за Договором про надання непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011року є позивач.

При цьому твердження відповідача про недоведеність факту переходу права вимоги за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 до позивача є помилковим.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 перед первісним кредитором, позивач як новий кредитор направив ОСОБА_10 "Донецьксталь" металургійний завод", повідомлення від 10.10.2017 №5 про повернення повної суми заборгованості за кредитним договором (за тілом кредиту в розмірі 1 172 800,00 євро, за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро). Докази направлення на адресу відповідача повідомлення наявні в матеріалах справи. Проте, як зазначає позивач, вимога залишилася не виконаною.

Заперечуючи проти належного переходу права вимоги апелянт вказує, що факт набуття АТ "ЗНВКІФ "Глорі" права грошової вимоги від ПАТ "ВТБ Банк" не ґрунтується на достатніх доказах, оскільки надана позивачем копія платіжного доручення №1 від 30.08.2017 року не містить ані підпису, ані печатки платника, у звязку з чим не є та не може бути визнана первинним документом, що підтверджує здійснення господарської операції.

Наведені посилання відповідача судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги з наступних підстав.

Загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, визначені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою Національного Банку України за №2 від 21.01.2004 року.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (в редакції чинній на час здійснення оплати за платіжним дорученням №1 від 30.08.2017 року (далі за текстом - Інструкція) платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Пунктом 3.1. Інструкції передбачено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Відповідач в свою чергу посилається на ч. 2 п. 3.1. Інструкції, у відповідності до якої банк у договорі з платником - фізичною особою має право передбачити можливість подання цим платником платіжного доручення в довільній формі, яке має містити такі обовязкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, імя, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку; найменування та код банку платника; найменування/прізвище, імя, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку; найменування та код банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника.

Проте, апелянт помилково вказує на ч. 2 п. 3.1. Інструкції та акцентує увагу на відсутності необхідних реквізитів у платіжному документі, оскільки зазначена норма стосується платників - фізичних осіб, в той час як АТ "ЗНВКІФ "Глорі" є юридичною особою.

Відповідно до п. 2.4. Інструкції банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 8 до цієї Інструкції.

Згідно положення п. 2.5. Інструкції, якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 8 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 12.11 глави 12 цієї Інструкції.

Як вбачається з платіжного доручення №1 від 30.08.2017 року на ньому міститься відмітка банку про його виконання, що одночасно свідчить як про його відповідність вимогам до розрахункового документу, так і про здійснення оплати за договором про відступлення прав вимоги.

Окрім наведеного, факт здійснення оплати позивачем ціни договору за Договором про відступлення права вимоги підтверджується і іншими доказами, а саме повідомленням боржнику про зміну кредитора в зобовязанні у звязку з відступленням права вимоги та актом приймання-передачі прав вимоги.

Доказів визнання недійсним Договору відступлення права вимоги за Кредитними договорами та договорами застави від 04.08.2017 року матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що підтверджуючи права вимоги, позивачем надані бухгалтерські документи, які свідчать про надання кредитних коштів в межах дії Договору про відкриття непокритого акредитиву від 27.04.2011року, з виписок по особовим рахункам вбачаються строки користування кредитними коштами, обсяг та час нарахування відсотків, а також відсутність погашення заборгованості з боку відповідача.

Заперечуючи проти вимог позивача та доведеності факту правомірності перерахування грошових коштів в рахунок оплати за акредитивом, обґрунтованості нарахування відсотків, апелянт не довів належним доказами протиправність зазначених вимог.

У відповідності до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи наявні банківські виписки, які підтверджують заборгованість відповідача за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 за кредитом в розмірі 1 172 800,00 євро, за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро.

Крім того, ОСОБА_7 акціонерним товариством ВТБ Банк до матеріалів справи наданий розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до якого заборгованість за кредитом складає 1 172 800,00 євро, за несплаченими процентами - 368 780,39 євро.

Вірність розрахунку заборгованості за кредитом та процентами відповідачем не спростовується.

Безпідставними визнаються посилання відповідача на неможливість надання доказів на спростування наявності заборгованості через проведення на території колишнього його місцезнаходження антитерористичної операції і втрати доступу до фінансової, бухгалтерської та податкової документації, оскільки запровадження антитерористичної операції не позбавляє субєктів господарювання у відповідності до ст. 60 Закону України "Про банки та банківську діяльність" отримувати інформацію щодо власних операцій за банківськими рахунками за будь-який проміжок часу та без встановлення обмежень щодо обсягу.

До того ж, як свідчать матеріали справи, відповідачем у 2015, 2016 роках підписувалися додаткові угоди до Договору про відкриття непокритого акредитиву №LI11007 від 27.04.2011року, згідно яких змінювалися графіки погашення сформованої заборгованості, напрямки цільового використання кредитних коштів, розміру процентних ставок, що спростовує доводи відповідача про необізнаність щодо характеру та стану відносин між ним та кредитором за договором № LI 11007.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність заборгованості відповідача перед позивачем за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 за кредитом в розмірі 1 172 800,00 євро, за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро.

Відповідно до статті 2 Закону України Про банки і банківську діяльність кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлений Декретом Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю від 19.02.1993 № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Матеріалами справи підтверджується, що у ПАТ "ВТБ Банк" наявна Генеральна ліцензія №79 від 05.10.2011 року, згідно якої Банку надано право розміщувати та залучати іноземну валюту.

Разом з тим, одержання індивідуальної ліцензії однією із сторін валютної операції означає також дозвіл на її здійснення іншою стороною.

Положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 N 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Особливий статус національної валюти, визначений Конституцією України, Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в України, ст. 533 ЦК України дає право кредитору заявляти вимоги в валюті України за будь-якими грошовими зобовязаннями, у тому числі визначеним в іноземній валюті, але із застосуванням офіційного курсу національної валюти до валюти, в якій виражено зобовязання, таким чином судом встановлена безпідставність заперечень відповідача щодо відсутності у позивача права стягувати заборгованість за договором, зобовязання за яким виражені в іноземній валюті.

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1 172 800,00 євро, що за курсом НБУ станом на 31.10.2017 в перерахунку на національну валюту України складає 36 532 720,00 грн. та заборгованості за несплаченими процентами в розмірі 368 780,39 євро, що за курсом НБУ станом на 31.10.2017 в перерахунку на національну валюту України складає 11 487 509,14 грн.

Як зазначалося вище, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

На день прийняття рішення у справі 905/2523/17 ( 02.04.2018) офіційний курс НБУ складає 3241,2911 грн. за 100 євро.

Отже, станом на 02.04.2018 заборгованість за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 у відповідача перед позивачем за кредитом складає 38 013 862, 02 грн., що є еквівалентом 1 172 800,00 євро та за несплаченими процентами складає 11953245, 96 грн., що є еквівалентом 368 780,39 євро

Позивачем не надано доказів погашення заборгованості за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011, в результаті чого господарський суд дійшов вірного висновку, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу, що не спростовано відповідачем.

На підставі вищевикладеного суд правомірно визнав обгрунтованими та задовольнив вимоги позивача до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь металургійний завод про стягнення заборгованості за договором про відкриття непокритого акредитиву № LI11007 від 27.04.2011 за кредитом в сумі 38 013 862, 02 грн., що є еквівалентом 1 172 800,00 євро та за несплаченими процентами 11 953 245, 96 грн., що є еквівалентом 368 780,39 євро.

Щодо аргументів скаржника про відсутність повноважень представника позивача на підписання позовної заяви судова колегія зазначає наступне.

Віповідно до п. 1.1. ст. 1 Статуту, АТ "ЗНВКІФ "Глорі" є інститутом спільного інвестування та фінансовою установою, яка надає фінансові послуги на ринку цінних паперів, яке створено у формі акціонерного товариства відповідно до Рішення №1 засновника Товариства від 30.06.2016 року.

АТ "ЗНВКІФ "Глорі" провадить свою діяльність відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про інститути спільного інвестування", Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" та чинного законодавства України, нормативно-правових актів, що регулюють діяльність інститутів спільного інвестування (надалі - ICI), цього Статуту, Регламенту та внутрішніх документів Товариства. Законодавство про акціонерні товариства не застосовується до регулювання діяльності Товариства ( п. 2.1. ст. 2 Статуту).

Органами Товариства є: Загальні збори; Наглядова рада. Утворення інших органів Товариством забороняється (п.10.1 ст.10 Статуту).

Голова Наглядової ради Товариства підписує від імені Товариства договори з компанією з управління активами та Зберігачем активів ICI або депозитарною установою та інші договори відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту ( п. 12.18 ст. 12 Статуту).

За п.п. 15.1., 15.2. ст. 15 Статуту АТ "ЗНВКІФ "Глорі" управління активами Товариства на підставі договору про управління активами корпоративного інвестиційного фонду (надалі - Договір про управління активами) здійснює компанія з управління активами, яка є господарським товариством, створеним відповідно до законодавства у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю, яке провадить професійну діяльність з управління активами інституційних інвесторів на підставі ліцензії, що видається Комісією. Договір про управління активами укладається між Товариством і компанією з управління активами та діє протягом строку, визначеного таким договором, дія його має бути продовжена тільки за рішенням Загальних зборів Товариства (єдиного учасника).

Управління активами Товариства компанія з управління активами здійснює в межах повноважень, визначених Договором про управління активами, цим Статутом, Регламентом Товариства та законодавством з питань діяльності ICI. У відносинах з третіми особами компанія з управління активами діє від імені, в інтересах та за рахунок Товариства на підставі Договору про управління активами.

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2017 року між АТ "ЗНВКІФ "Глорі" та ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал України" укладено Договір про управління активами №1-УА.

У відповідності до Статуту ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", а саме п. 3.1. ст. 3 ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" є субєктом господарської діяльності, що провадить професійну діяльність з управління активами інституційних інвесторів (які визначені Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок") на підставі ліцензії, що видається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку.

Предметом діяльності ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", у відповідності до п. 3.4 ст. З Статуту, окрім іншого, є управління активами ICI.

Згідно ч. 6 ст. 63 Закону України "Про інститути спільного інвестування" у відносинах з третіми особами компанія з управління активами корпоративного фонду повинна діяти від імені та в інтересах фонду на підставі договору про управління активами. У відносинах з третіми особами компанія з управління активами пайового фонду повинна діяти від власного імені, в інтересах учасників такого фонду та за його рахунок або в разі недостатності коштів фонду за власний рахунок.

Відповідно до умов укладеного між АТ "ЗНВКІФ "Глорі" та ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" Договору про управління активами № 1-УА, а саме з п. 2.3. ст. 2 Договору Компанія (ТОВ "КАУ "Інвестиційний капітал Україна) має право з метою захисту інтересів Фонду (AT "ЗНВКІФ "Глорі") звертатися до суду від імені та за рахунок Фонду та представляти Фонд у суді.

За змістом ч. 3 ст. 28 ГПК України (в редакції, що була чинною на час звернення з позовом до господарського суду) представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Як вбачається з довіреності представника позивача, копія якої наявна в матеріалах справи, її видано та підписано керівником (директором) ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал України" ОСОБА_11

При цьому, ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" вчиняючи вказаний правочин (видачу довіреності на представництво інтересів AT "ЗНВКІФ "Глорі" в суді) діяло від імені та в інтересах AT "ЗНВКІФ "Глорі" на підставі Договору про управління активами (про що зазначено в тексті довіреності).

Таким чином, посадовою особою керівником юридичної особи ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", яка, в силу умов Договору про управління активами №1-УА від 11.04.2017 року, має право з метою захисту інтересів Фонду (AT "ЗНВКІФ "Глорі") звертатися до суду від імені та за рахунок Фонду та представляти Фонд у суді, уповноважено представника здійснювати представництво інтересів AT "ЗНВКІФ "Глорі" в суді.

При цьому, право ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" діяти від імені та в інтересах фонду, в даному випадку - AT "ЗНВКІФ "Глорі" прямо передбачено як чинним законодавством (ч. 6 ст. 63 Закону Укрїани "Про інститути спільного інвестування") так і статутними документами вказаних осіб (Статут AT "ЗНВКІФ "Глорі", Статут "КУА "Інвестиційний капітал Україна").

Відповідно до п. 8 ст. 3 Закону України "Про інститут спільного інвестування" ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" є компанією з управління активами.

Статтею 1045 ЦК України встановлено, що особливості управління цінними паперами встановлюються законом.

У відносинах з третіми особами компанія з управління активами повинна діяти від імені та в інтересах корпоративного інвестиційного фонду (ст. 11 Закону України "Про інститут спільного інвестування").

Відповідно до п. 2.4. розділу 3 Положення про особливості здійснення діяльності з управління активами інституційних інвесторів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1414 від 06.08.2013 року, однією з функцій компанії з управління активами є представництво інтересів інститутів спільного інвестування у відносинах з органами державної влади, юридичними та фізичними особами (резидентами і нерезидентами), міжнародними та громадськими організаціями.

Таким чином, повноваження ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", як представника позивача - АТ "ЗНВКІФ "Глорі", підтверджуються Договором про управління активами №1-УА

Враховуючи вищенаведені обставини та приписи чинного законодавства, що регулює питання управління активами інститутів спільного інвестування, положення Статутів АТ "ЗНВКІФ "Глорі" та ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна", укладений між ними Договір про управління активами №1-У А від 11.04.2017 року, довіреність, що видана 23.10.2017 року АТ "ЗНВКІФ "Глорі" від імені та в інтересах якого на підставі Договору про управління активами діє ТОВ "КУА "Інвстиційний капітал Україна" за підписом керівника ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" на представництво АТ "ЗНВКІФ "Глорі" в суді є такою, що видана у відповідності до чинного законодавства, чинною, та такою, що наділяє представника певними, визначеними у ній повноваженнями в межах строку її дії, у звязку з чим посилання апелянта на її невідповідність судом не приймається до уваги.

Як свідчать матеріали справи, представник АТ "ЗНВКІФ "Глорі", який підписав позовну заяву, є адвокатом, у відповідності до Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність №1276 від 27.07.2012 року, що видане Полтавською обласною КДКА.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання правової допомоги.

23.10.2017 року між Адвокатським бюро "Келембет та Партнери" та АТ "ЗНВКІФ "Глорі" від імені якого та в інтересах діє ТОВ "КУА "Інвестиційний капітал Україна" було укладено Договір №10/2-1 про надання юридичних послуг (правової допомоги), який передбачав доручення Клієнта щодо звернення до господарського суду в тому числі підписання позовних заяв. На виконання вказаного договору і було видано представнику позивача вищевказану довіреність.

Зважаючи на викладені обставини, судова колегія дійшла висновку, що повноваження представника позивача оформлені належним чином у відповідності до положень чинного законодавства, відтак не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018р. (повний текст підписано 05.04.2018) у справі №905/2523/17.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018р. у даній справі покладаються на заявника.

Керуючись статтями 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018р. (повний текст підписано 05.04.2018) у справі №905/2523/17- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2018р. (повний текст підписано 05.04.2018) у справі №905/2523/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

У судовому засіданні 21.06.2018р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 26.06.2018р.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3