РІШЕННЯ

02 липня 2018 року Справа № 913/213/18

Провадження № 9/913/213/18

Господарський суд Луганської області у складі: судді Ворожцова А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом

Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінростбанк" Андронова Олега Борисовича, м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче управління укрвуглеекології "Ровеньки-Антрацит", м. Луганськ

про стягнення 118 000 грн. 00 коп.

без виклику учасників справи

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем, ПАТ "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінростбанк" Андронова О.Б., заявлено вимогу про стягнення з відповідача, ТОВ "Виробниче управління укрвуглеекології "Ровеньки-Антрацит", заборгованість за кредитним договором № 103 від 06.06.2012 в розмірі 118 000,00 грн., я яких: 10739,92 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 107260,08 грн. - прострочена заборгованість зі сплаті процентів за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

За клопотанням позивача справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.05.2018 відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, однак відповідач не скористався своїми правами, передбаченими ст.ст. 42, 46 ГПК України, та не надав суду жодних документів, тому спір розглядається за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив такі фактичні обставини.

06 червня 2012 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № 103 (далі - договір) (а.с. 8-14), згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 1000000,00 грн., шляхом перерахування з позичкового рахунку № 0103 на його рахунок № 0335, строком користування з 06.06.2012 по 05.06.2013 зі сплатою 28% річних, а відповідач мав повернути кредит згідно з графіком платежів, узгодженому у додатку № 1 до цього договору.

Виконання зобов'язання позивача підтверджується банківськими виписками за відповідними рахунками (а.с. 15-19).

У порушення умов договору відповідач свої грошові зобов'язання щодо повернення кредиту у повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим, за розрахунком позивача заборгованість становить 10739,92 грн.

Крім того, відповідно до умов договору, за відповідачем обліковується прострочена заборгованість зі сплати процентів в сумі 107260,08 грн. за користування кредитом, за період з 01.09.2012 по 28.02.2013.

З викладених вище підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність повного задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Спір виник через порушення відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором № 103 від 06.06.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають повному задоволенню, з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче управління укрвуглеекології "Ровеньки-Антрацит", 91047, м. Луганськ, вул. Оборонная, буд. 101 К, каб. 204, ід. код ЄДР 35400038, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінростбанк", 65104, м. Одеса, пров. Академіка Глушка, буд. 13, ід. код ЄДР 14366762, (поштова адреса: 65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 2-Б), заборгованість за кредитним договором № 103 від 06.06.2012 в розмірі 118000,00 грн., я яких: 10739,92 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 107260,08 грн. - прострочена заборгованість зі сплаті процентів за користування кредитом, крім того, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1770,00 грн.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено - 02.07.2018.

Суддя А.Г. Ворожцов