ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2018 р. Справа № 922/5397/13

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Міньковський С.В. , Швидкін А.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

Учасники процесу не з"явилися

розглянувши заяву ФО ОСОБА_1 про стягнення коштів в межах справи за заявою : ТОВ "ТК "Авіатехком", м. Краснознаменськ

до Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м.Харків

визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФО ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, про стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 10806,00 грн. з 25.04.2015 р. по 06.12.2017 р., середній заробіток за час затримки фактичного розрахунку за період з 25.04.2015 р. по 31.01.2018 р. в сумі 42049,99 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з інфляцією росту цін на споживчі товари.

Ухвалою суду від 06.03.2018 р. передано справу № 922/508/18 за позовом ФО ОСОБА_1 до Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення коштів для об'єднання зі справою № 5023/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства.

Ухвалою суду від 15.03.2018 р. враховуючи, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів, суд об'єднати справу № 922/508/18 зі справою № 922/5397/13 про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства та призначив заяву ОСОБА_1 до розгляду в судовому засіданні 23.005.2018 р.

До суду від боржника надійшов відзив на заяву, в якому він погоджується із сумою заборгованості по заробітній платі в розмірі 10806,00 грн., в іншій частині вимог заперечує.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, дослідивши надані до неї документи, а також відзив боржника, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 працював на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві з 05.04.2013 року та 24.12.2015 р. був звільнений за власним бажанням у зв"язку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується даними трудової книжки.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з довідкою № 024 від 20.03.2018 р., виданою Харківським державним авіаційним виробничим підприємством, сума заборгованості перед ОСОБА_1 по заробітній платі за період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р., в тому числі компенсація за невикористану відпустку в сумі 706,80 грн., становить 10806,00,00 грн. а також вказано, що розмір средньоденної заробітної плати складає 58,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Харківського авіаційного виробничого підприємства заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р. в сумі 10806,00 грн. , в тому числі компенсації за невикористану відпустку в сумі 706,80 грн.

Щодо нарахованої заявником суми середнього заробітку а розмірі 42049,99 грн. за період з 25.04.2015 р. по 31.01.2018 р., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Cтаття 117 КЗпП України структурно віднесена до розділу VII "Оплата праці" зазначеного КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 р. у справі № 6-139цс12), у зв'язку з чим питання стягнення середнього заробітку за час затримки може розглядатися в господарському суді та, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за затримку.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Час затримки заробітної плати ОСОБА_1 за період з 25.12.2015 р. (з наступного дня після звільнення 24.12.2015 р.) по 31.01.2018 р. за розрахунками суду, з урахуванням графіку роботи Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (у тому числі, наказу № 379 від 16.11.2016 р. "Про зміну режиму роботи підприємства", за яким встановлено з 16.01.2017 р. два робочих дні в неділю - понеділок та вівторок) та наказу № 212 від 10.07.2017 р. "Про зміну режиму роботи підприємства", за яким встановлено з 24.07.2017р. один робочий день в неділю - понеділок) складає ( грудень 2015 р. - 5 робочих днів, січень - грудень 2016 р. - 251 робочий день, січень - грудень 2017 р. - 80 робочих днів, січень 2018 р. - 3 робочих дня) складає 339 робочих дня.

Таким чином, розмір середньої заробітку ОСОБА_1 за період з 25.12.2015 р. (з наступного дня після звільнення - 24.12.2015 р.) по 31.01.2018 р. складає 19831,50 грн. ( сума середньоденного заробітку - 58,50 грн. х 339 робочих дня = 19831,50 грн. - розмір середньої заробітку).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в цій частині та стягнути з боржника на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку за період з 25.12.2015 р. по 31.01.2018 р. в сумі 19831,50 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

Щодо вимоги заявника про стягнення компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з інфляцією росту цін на споживчі товари і тарифів на послуги.

Суд констатує, що заявником не зазначено суму компенсації, яку він бажає отримати.

Відповідно п.3 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Крім того, відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до абз. абз. 1, 2 п. 4 Положення про порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Відповідно до п. 5 цього Положення, виплата працівникові суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Суд звертає увагу на те, що аналіз прикладу обчислення суми компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, наведеного у вищезазначеному Порядку, свідчить про те, що працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення правопорушення з невиплати всіх сум, тобто, на день фактичного розрахунку.

Розмір компенсації залежить від місяця, в якому боржником буде фактично виплачена заборгованість.

Оскільки на даний час неможливо встановити місяць, в якому буде здійснений розрахунок із заявником , зазначені вимоги є такими, що заявлені передчасно, у зв"язку з чим задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у розмірі 1021,33 грн., у зв'язку з тим, що з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст.ст.129, 232-235, п.5 ч.1 ст.226 ГПК України, ст. ст.116,117 КЗпП України ст.22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити заяву ФО ОСОБА_1 (вх. № 508/18 від 05.03.2018 р.).

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, ) на користь ОСОБА_1 (61142, АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання: 61121, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2015 р. по грудень 2015 р. в сумі 10806,00 грн., в тому числі компенсацію за невикористану відпустку в сумі 706,80 грн., суму середнього заробітку за весь час затримки виплати фактичного розрахунку при звільненні за період з 25.12.2015 р. по 31.01.2018 р. в сумі 19831,50 грн. (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

В решті заяви відмовити.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1021,33 грн. судового збору.

Ухвалу направити ФО ОСОБА_1, боржнику, розпоряднику майна.

Видати накази після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали, відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.05.2018 р.

Головуючий суддя Усатий В.О.

суддя Міньковський С.В.

суддя Швидкін А.О.