ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/19001/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Ткач І.В.

за участю секретаря: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "Лінія захисту"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Чинчин О.В.)

від 05.12.2017

та постанову Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Дикунська С.Я., судді: Мальченко А.О., Жук Г.А.)

від 27.03.2018

у справі № 910/19001/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "Лінія захисту"

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного Управління ДФС у місті Києві,

Державної казначейської служби України

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за участю представників учасників справи:

позивача - Лєман Н.Г.;

відповідача 1 - Аліфанов Т.Ю.;

відповідача 2 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "Лінія захисту" (далі - ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного Управління ДФС у м. Києві та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

1.2. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" зазначило, що бездіяльність відповідача-1, яка полягала у протиправній відмові та фактичному неповерненні предметів та документів, вилучених співробітниками податкової міліції під час обшуку та перелічених в протоколі обшуку від 16.03.2011, є порушенням ч. 3 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 1 ч. 1 ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, що в свою чергу призвело до завдання позивачу матеріальної та моральної шкоди. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві через Державну казначейську службу України на користь ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" матеріальну шкоду в розмірі 5 467 192, 73 грн, з яких 5 331 566, 98 грн упущеної вигоди, 135 625, 75 грн реальних збитків, а також 96 050, 00 грн. моральної шкоди.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 в задоволенні позовних вимог ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного Управління ДФС у м. Києві та Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної і моральної шкоди в загальному розмірі 5 563 942, 73 грн відмовлено повністю.

2.2. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- 16.03.2011 Слідчим відділенням Податкової міліції Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва було проведено обшук приміщення адвоката ОСОБА_6, розташованого за адресою АДРЕСА_1, та вилучено під час обшуку предмети та документи, що перелічені у Протоколі обшуку від 16.03.2011 та додатках до нього;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.09.2012 у справі №2a-9184/12/2670 адміністративний позов ОСОБА_6 до Слідчого відділення Податкової міліції Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва в особі слідчого Концедайло В.Ю. задоволено, визнано протиправними дії слідчого СВ ПМ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва Концедайло В.Ю. по проведенню досудового слідства по кримінальній справі № 71-00212; визнано протиправною відмову слідчого СВ ПМ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва Концедайло В.Ю. у поверненні ОСОБА_6 предметів та речей, вилучених співробітниками СВ ПМ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва під час обшуку від 16.03.2011 за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано слідчого СВ ПМ ДПІ у Голосіївському районі м. Києва повернути ОСОБА_6 всі вилучені під час обшуку від 16.03.2011 в приміщенні, розташованого за адресою АДРЕСА_1, предмети та документи, що перелічені у Протоколі обшуку від 16.03.2011 та додатках до нього;

- на виконання вказаної постанови Окружний адміністративний суд м. Києва видав виконавчий лист від 13.02.2014 №2а-9184/12/2670;

- постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Бялого М.Г. від 11.06.2014 відкрито виконавче провадження ВП №43561563 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 13.02.2014 у справі №2а-9184/12/2670;

- ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.12.2014 у справі №2а-9184/12/2670 за заявою головного державного виконавця замінено боржника у виконавчому провадженні ВП №43561563, а саме: слідчого Слідчого відділення податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Концедайла Віталія Юрійовича на Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві;

- на підставі вказаної ухвали постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції від 23.12.2014 замінено сторону виконавчого провадження ВП №43561563;

- 03.03.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. було складено та направлено до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві подання про притягнення до кримінальної відповідальності № 136/7, у якому просив розглянути питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві за невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №2a-9184/12/2670;

- Голосіївським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.03.2015 було зареєстроване кримінальне провадження за номером № 0003026 за ознаками кримінального правопорушення у діях посадових осіб Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України за невиконання Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-9184/12/2670 від 07.09.2012;

- 30.06.2015 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про залучення товариства до кримінального провадження № 0003026 як потерпілої особи;

- 29.07.2015 та 05.10.2015 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" зверталось до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві із клопотаннями про вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0003026, зокрема, надання матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, повідомлення заявника про стан проведення досудового розслідування, залучення ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" до участі у слідчих та інших процесуальних діях тощо;

- 19.10.2015 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0003026;

- Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2015 у справі №752/17096/15-к скаргу ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" на бездіяльність слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні № 0003026 задоволено частково, визнано незаконною бездіяльність слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві у кримінальному провадженні № 0003026, зобов'язано слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві розглянути подане ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" клопотання від 05.10.2015 та повідомити заявника про результати його розгляду у строк, встановлений ст. 220 КПК України;

- 14.03.2016 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" направило до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві клопотання про проведення слідчих дій (в порядку ст. 220 КПК України) та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи у кримінальному провадженні №0003026;

- у відповідь на згадані клопотання на адресу ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" надійшли листи Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21.03.2016 № 1579/125/47/03-16 та від 26.04.2016 № 0-946/1/125/47/03-2016 про те, що кримінальне провадження №0003026 знаходиться на стадії досудового розслідування, клопотання приєднано до матеріалів кримінального провадження №0003026, розглянуте та підлягає задоволенню;

- 23.05.2016 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві із запитом про стан проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003026;

- 20.02.2017 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до Київської місцевої прокуратури № 1 зі скаргою про недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003026, та вжиття заходів усунення порушень вимог КПК України слідчим Голосіївського УП ГУ НП України у м. Києві;

- також, 20.02.2017 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до Начальника слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП України у м. Києві з аналогічною скаргою про недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003026, та вжиття заходів задля усунення порушень вимог КПК України слідчим Голосіївського УП ГУ НП України у м. Києві;

- 07.03.2017 ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" звернулось до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність органів слідства у кримінальному провадженні № 0003026;

- 21.03.2017 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/5208/17 винесено ухвалу про відмову в задоволенні скарги, не погоджуючись з якою, ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" 24.03.2017 звернулось до Апеляційного суду м. Києва з апеляційною скаргою на вказану Ухвалу;

- Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.04.2017 у справі № 11-сс/796/1986/2017 ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.03.2017 у справі № 752/5208/17 скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції;

- 12.06.2017 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва винесено ухвалу у справі № 752/5208/17, якою визнано протиправною бездіяльність начальника слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві, що полягає у невиконанні своїх службових обов'язків, невжитті заходів для організації та проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003026 від 26.03.2015, нездійсненні контролю за проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003026 від 26.03.2015, нерозгляді поданих ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" в порядку ст. 220 КПК України клопотань.

- на адресу ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" надійшли листи Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 27.03.2017 № вх3040/125/47/03-17, № вх2505/125/47/03-17 від 27.03.2017, № 0-517/125/47/03-2017 від 29.03.2017, № 0-645/125/47/03-2017 від 29.03.2017 про те, що кримінальне провадження № 0003026 було закрито 16.07.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України;

- у зв'язку з закриттям кримінального провадження ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" 23.03.2017 звернулось до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на Постанову слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 16.07.2015 про закриття кримінального провадження № 0003026 від 26.03.2015;

- ухвалою від 18.04.2017 у справі № 752/6247/17 слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва скасовано Постанову слідчого Слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 16.07.2015 про закриття кримінального провадження № 0003026.

2.4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- позивачем в адміністративній справі №2a-9184/12/2670 була фізична особа - ОСОБА_6, який відповідно визначений стягувачем за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2014 №2а-9184/12/2670 та стороною (стягувачем) у відкритому на його виконання виконавчому провадженні ВП № №43561563;

- право на отримання вилучених в ході обшуку 16.03.2011 документів та предметів має ОСОБА_6 як фізична особа та відповідно його права порушуються саме невиконанням вказаного судового рішення боржником;

- стверджуючи про невиконання відповідачем-1 обов'язку щодо повернення ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" предметів та документів, вилучених під час обшуку, останній не наводить аргументованих доводів наявності такого обов'язку у відповідача-1 саме стосовно ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту";

- належних та допустимих доказів в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, на підтвердження порушення прав саме ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" невиконанням постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.09.2012 у справі №2a-9184/12/2670 позивачем не надано;

- обов'язок виконання рішення суду з повернення вилучених під час обшуку 16.03.2011 документів покладено на боржника - Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, проте, ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" вказує Відповідачем-1 Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного Управління ДФС у м. Києві, не надаючи при цьому до суду відповідних доказів переходу обов'язків боржника у виконавчому провадженні ВП №43561563 до відповідача-1;

- ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" також не доведено, що через невиконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.09.2012 у справі №2a-9184/12/2670 товариство було позбавлене можливості надати неповернуті документи до господарського суду, за наслідками чого ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" завдано матеріальні збитки на суму 5 331 566, 98 грн. які останній визначає як упущену вигоду. Так, у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 41/489 за позовом ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" до Відкритого акціонерного товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення заборгованості у розмірі 5 331 566, 98 грн на підставі договорів № А-0605/03 від 06.05.2003, № А-1908/03 від 23.12.2003, № 12/3-07 від 15.06.2007. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2011 у справі № 41/489, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.112011 та Вищого господарського суду України від 21.06.2012, відмовлено в задоволенні поданих клопотань про заміну ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ" на правонаступника ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту", провадження у справі № 41/489 припинено. При цьому, при викладенні мотивів винесення вказаної ухвали, Господарським судом міста Києва зазначено таке: "З розподільчого балансу, який міститься в матеріалах реєстраційної справи заявника вбачається, що право вимоги до ВАТ "АК "Київводоканал" по договорах № А-0605/03 від 06.05.2003, № А-1908/03 від 23.12.2003, № 12/3-07 від 15.06.2007 новоствореній юридичній особі не передано. Таким чином, єдиний документ (розподільчий баланс), який може підтвердити перехід до новоствореної юридичної особи права вимоги до ВАТ "АК "Київводоканал" внаслідок виділу відсутній, у зв'язку з чим клопотання про заміну ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ" на правонаступника ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" задоволенню не підлягає. Як вбачається з витягу з ЄДР Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "ЛЗ" (позивач) припинило свою діяльність, про що було внесено запис про припинення юридичної особи. В зв'язку з тим, що позивач припинив свою діяльність, господарський суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та припинити провадження по даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України";

- висновки суду у вказаній справі ґрунтувалися на дослідженні розподільчого балансу, наявного в матеріалах реєстраційної справи ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ". При цьому, ані поданими позивачем копіями матеріалів справи № 41/489, а ні зі змісту процесуальних документів суду у справі № 41/489, не підтверджується того, що існував інший розподільчий баланс, який під час розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "ЛЗ" не було подано у зв'язку з його вилученням під час обшуку 16.03.2011. Також, за наслідками дослідження наявної в матеріалах справи копії протоколу обшуку від 16.03.2011 та додатків до нього судом не виявлено серед переліку вилучених документів розподільчого балансу, на який посилається позивач;

- ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" також не доведено, що від незаконної бездіяльності відповідача-1, воно зазнало збитків у зв'язку з втратою неповернутих предметів та документів, вилучених під час обшуку 16.03.2011, на суму 135 625, 75 грн, оскільки не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, вредакції до 15.12.2017, на підтвердження того, що ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" було власником вказаних предметів на момент їх вилучення 16.03.2011, а також не обґрунтовано вартість зазначених предметів на момент їх вилучення;

- звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди позивач не надав суду належних доказів, які б свідчили про приниження ділової репутації останнього або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням його ділової репутації у суспільстві, перед клієнтами та контрагентами, формуванням негативної оцінки позивача як суб'єкта господарських та цивільних відносин, що призвело до зменшення кількості контрагентів, споживачів послуг, прибутку товариства, саме невиконанням відповідачем-1 судового рішення. При цьому подані позивачем виписки по банківському рахунку не є документами, які повно відображають фінансовий стан підприємства та зміни у ньому, тому не підтверджують доводів позивача щодо зменшення прибутку товариства та відповідно завдання цим йому моральної шкоди.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2017, ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким позов задовольнити.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту":

- судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме: статті 34, 35 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017; статті 75, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції. Обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до ухвали від 18.04.2017 у справі № 752/6247/17 зазначено, що ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" залучене як потерпіла особа у кримінальному провадженні № 0003026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України за фактом невиконання посадовими особами Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві постанови Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 2а-9184/12/2670 від 07.09.2012;

- судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, а саме не застосовано норми, що підлягали застосуванню (частину 3 статті 41, статтю 56 Конституції України, статті 22, 104, 321, 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України, статті 19, 20, 22 Закону України "Про державну податкову службу", статтю 351 Податкового кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 67 "Про ліквідацію Міністерства доходів і зборів", як наслідок не враховано, що Державна фіскальна служба є правонаступником Міністерства доходів і зборів, що не потребувало доказуванню при розгляді даної справи;

- господарськими судами не враховано, що оскільки провадження у справі № 41/489 було припинено у зв'язку з тим, що позивач через неправомірні дії відповідача 1 не мав можливості надати вилучений в нього відповідачем 1 розподільчий баланс, ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" було завдано матеріальної шкоди (збитків) у вигляді упущеної вигоди у розмірі 5 331 566, 98 грн, яку товариство могло б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено;

- у матеріалах даної справи наявні всі докази належності предметів та документів позивачу, а також докази щодо визначення та обґрунтованості вартості вилученого майна;

- моральна шкода завдана товариству полягає в порушенні його законних майнових та немайнових прав, що призвело до таких негативних наслідків: погіршення ділової репутації товариства у суспільстві, формування негативної оцінки його як суб'єкта цивільних та господарських відносин, що призвело до руйнування бізнес-процесів нормальної господарської діяльності, вимушеного звільнення працівників, зменшення кількості контрагентів, споживачів послуг, а отже і майнових втрат, зменшення прибутку. Доказами наведеного є виписки з рахунків товариства;

- рішення судів попередніх інстанцій суперечать практиці Європейського суду з прав людини, а саме його рішенням у справах: "Меріт проти України", "Анатолій Кузьменко проти України", "Голдер проти Сполученого Королівства", "Бака проти Угорщини", "Бакланов проти Росії", "Фрізен проти Росії", "Ятрідіс проти Греції".

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" було заявлено позовну вимогу про стягнення 5 331 566, 98 грн матеріальних збитків (упущеної вигоди) понесених товариством у зв'язку з незаконною діяльністю правоохоронних органів. Стягнення зазначеної суми було предметом розгляду господарської справи № 41/489 за позовом ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" до ВАТ "АК "Київводоканал" та яка не була стягнута з відповідача у зв'язку з припиненням провадження у справі № 41/489 на підставі пункту 6 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017 (припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був позивачем у справі). При цьому господарськими судами у справі № 41/489 встановлено, що з розподільчого балансу, який міститься в матеріалах реєстраційної справи заявника вбачається, що право вимоги до ВАТ "АК "Київводоканал" по спірних договорах новоствореній юридичній особі не передано, у зв'язку з чим відмовлено в задоволенні клопотання про заміну ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ" на правонаступника ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту". Позивач стверджував, що неможливість надання до суду відповідного розподільчого балансу виникла у зв'язку з вилученням даного документа слідчим відділенням Податкової міліції Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва під час обшуку 16.03.2011. Про повернення, в тому числі і зазначеного документа - розподільчого балансу, було винесено постанову Окружним адміністративним судом міста Києва від 07.09.2012 у справі № 2а-9184/12/2670.

4.2. Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

4.3. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

4.4. Відповідності до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

4.5. Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у цій справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

4.6. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

4.7. Суб'єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

4.8. Приписами частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що до збитків відносяться, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

4.9. Важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

4.10. З врахуванням викладеного, оскільки ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" не доведено, а господарськими судами не встановлено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема самої неправомірної поведінки, причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача-1 у даній справі та неухваленням рішення на користь товариства у справі № 41/489 про стягнення 5 331 566, 98 грн, колегія суддів погоджується з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині. При цьому колегія суддів враховує, що судами попередніх інстанцій встановлено, що висновки судів у справі № 41/489 ґрунтувалися на дослідженні розподільчого балансу, наявного в матеріалах реєстраційної справи ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ". При цьому, ані поданими позивачем копіями матеріалів справи № 41/489, ані зі змісту процесуальних документів суду у справі № 41/489, не підтверджується того, що існував інший розподільчий баланс, який під час розгляду справи ТОВ "Юридична агенція "ЛЗ" не було подано у зв'язку з його вилученням під час обшуку 16.03.2011. Також, за наслідками дослідження наявної в матеріалах справи копії протоколу обшуку від 16.03.2011 та додатків до нього судами не виявлено серед переліку вилучених документів розподільчого балансу, на який посилався позивач.

4.11. Також ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" просило стягнути з відповідачів 135 625, 75 грн реальних збитків, яких товариство зазнало у зв'язку з втратою неповернутих предметів та документів, які були вилучені під час обшуку згідно з протоколом від 16.03.2011.

4.12. Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України до збитків відносяться також втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

4.13. Виходячи із загального правила про необхідність встановлення судом наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення та обов'язок їх доведення позивачем, для покладення відповідальності у вигляді відшкодування суми реальних збитків на відповідача, позивач серед іншого повинен довести та обґрунтувати належними доказами розмір визначеної ним суми збитків. Разом з тим, оскільки ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" не доведено завдання йому збитків саме в заявленому розмірі 135 625, 75 грн, колегія суддів погоджується з висновками господарських судів про відсутність правових підстав для задоволення позову і в цій частині.

4.14. Окрім того, ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" просило стягнути на його користь моральної шкоди у розмірі 96 050, 00 грн, розрахованої за методикою проф. Ердлевського О.М.

4.15. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

4.16. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (пункт 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

4.17. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (пункт 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

4.18. З огляду на те, що ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" не доведено і судами попередніх інстанцій не встановлено наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення у діях відповідача-1, які відповідно могли б бути підставою для покладення на останнього відповідальності у вигляді відшкодування немайнової шкоди, зокрема не доведено причинного зв'язку між діями відповідача-1 та розміром заявленої позивачем такої шкоди, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині.

4.19. Доводи касаційної скарги ТОВ "Юридична агенція "Лінія захисту" колегією суддів відхиляються, оскільки вони не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положення частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.20. Окрім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008) принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (принцип юридичної визначеності), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична агенція "Лінія захисту" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 у справі № 910/19001/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

І.Ткач