КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" червня 2018 р. Справа№ 910/4431/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Отрюха Б.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 06.10.2017 (суддя Я.В. Маринченко)

у справі № 910/4431/13

за позовом Організації орендарів орендної фірми "Екста"

до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", Фонду державного майна України, Закритого акціонерного товариства "Центр моди "Екста"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_3

за участю прокуратури Печерського району міста Києва

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва вiд 06.10.2017 р. у справі № 910/4431/13 у прийнятті заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_2 звернулася 15.01.2018 до Господарського суду міста Києва з апеляційною скаргою, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідач звернувся до суду із даною апеляційною скаргою - 17.01.2018, що слідує із відбитку поштового штемпелю на конверті, в якому було подано дану апеляційну скаргу.

15.12.2017 набрав чинності Закон України №2147-VIII від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Отже, розгляд господарськими судами справ здійснюється за правилами Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Відтак, апеляційна скарга позивача має відповідати вимогам Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діє з 15.12.2017.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «По Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, в даному випадку апелянт повинен був сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, квитанцією № 59 від 09.01.2018 при поданні апеляційної скарги апелянтом сплачено 352, 40 грн. судового збору, тобто у меншому розмірі, ніж передбачено Законом України "Про судовий збір". Тобто недоплата складає 1409,60 грн.

Згідно частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, апелянту слід у строк, визначений цією ухвалою, а саме доплатити судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Крім того, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду м. Києва від 06.10.2017.

Згідно з п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу, на те що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду подається на підставі ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.) протягом п»яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення.

Оскаржувана ухвала господарським судом прийнята 06.10.2017. Отже, відповідно до ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України п»яиденний строк на апеляційне оскарження ухвали закінчується - 12.10.2017р.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу суду першої інстанції подана - 15.01.2018р., тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Колегія суддів розглянувши матеріали апеляційної скарги, встановила наступне:

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

До апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій скаржник просив поновити строк подання апеляційної скарги.

В обґрунтування заяви апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята у відсутності заявника, а також на те, що про прийняття зазначеної ухвали суд першої інстанції не повідомив заявника. Апелянт зазначає, що лише 07.01.2018 з телефонної розмови з керівником Організації орендарів ОСОБА_4 апелянту стало відомо про існування ухвали Господарського суду м. Києва від 06.10.2017.

Клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України (у редакції станом на дату подання апеляційної скарги) повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами або особами, які не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, інтереси та (або) обов'язки у справі, процесуальних дій.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

З наведеними апелянтом доводами про наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги погодитися не можна, оскільки апелянтом не надано суду апеляційної інстанції ніяких доказів, які б підтверджували, що саме 07.01.2018 апелянту стало відомо про зміст оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на положення, закріплені у статті 129 Конституції України, згідно яких основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень Господарського процесуального кодексу України сторона або особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

У силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У пункті 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вищевикладене, наведені апелянтом в обґрунтування заявленого у апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження причини не можна вважати поважними, а наведені скаржником обставини об'єктивно непереборними та такими, що не давали змогу звернутись до суду із відповідною апеляційною скаргою у встановлені законом строки.

Згідно частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, відповідної заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та надіслати на адресу Київського апеляційного господарського суду докази доплати судового збору у розмірі 1409,60 грн.

При цьому колегія суддів зауважує апелянту те, що відповідно до приписів пункту 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Колегія суддів роз'яснює, що відповідно до приписів частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 235, 242, 260 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2017 у справі № 910/4431/13 залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання даної ухвали.

Попередити ОСОБА_2, що при невиконанні вимог даної ухвали у зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Київського апеляційного господарського суду та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Б.В. Отрюх