ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

19.03.2018р. м.Харків Справа № 905/2485/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Биковій Я.М.

розглянувши справу № 905/2485/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром»

про стягнення 31 086,70 грн.,

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Мегапром» боргу в розмірі 31 086,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки № 1405772 від 15.10.2014р. в частині здійснення компенсації витрат за послуги незалежного сюрвейєра.

У відзиві на позовну заяву від 24.11.2017р. за вх. № 30393/17 відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що:

- по-перше, в порушення п. 5.2 договору поставки № 1405772 від 15.10.2014р. позивач письмово не погодив з відповідачем залучення незалежного сюрвейєра при прийманні товару за якістю, що є підставою для звільнення відповідача від сплати вказаних послуг;

- по-друге, рахунки № У1440446, № У1440447 від 31.11.2014р. про сплату відповідачем 50% витрат послуг сюрвейєра підписано неуповноваженою на це особою, оскільки підписані не керівником підприємства позивача;

- по-третє, лист позивача від 17.04.2015р. не є належним доказом відправлення рахунків від 31.11.2014р., оскільки з нього неможливо визначити які саме рахунки надсилалися позивачем;

- по-четверте, у матеріалах справи відсутні докази оплати позивачем послуг незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна», оскільки в призначенні платежу платіжного доручення № 172054 від 16.02.2015р. відсутній номер рахунків, які виставлені ІП «СЖС Україна» на оплату послуг; крім того, номер договору, на підставі якого здійснювалися послуги незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна», який зазначений у рахунках ІП «СЖС Україна» відмінний від номеру договору, який зазначений у платіжному дорученні, що, в свою чергу, унеможливлює подальше перевиставлення 50% витрат за дані послуги на постачальника;

- по-пяте, позивачем здійснено оплату послуг незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна» пізніше, ніж перевиставлено відповідачу рахунки на оплату 50% вартості таких послуг.

У відповіді на відзив від 22.01.2018р. за вх. № 1535/18 позивач посилається на те, що:

- по-перше, в п. 5.2 договору поставки № 1405772 від 15.10.2014р. сторони погодили питання про залучення незалежного сюрвейєра при прийманні товару покупцем - компанію СЖС Україна. Водночас, питання про непогодження залучення незалежного сюрвейєра при прийманні товару покупцем взагалі не має відношення до обовязку відповідача компенсувати 50% витрат за послуги незалежного сюрвейєра при вихідному контролі якості у вантажовідправника;

- по-друге, нормами чинного законодавства не передбачено перелік конкретних посадових осіб, які повинні підписувати такі бухгалтерські документи як рахунок-фактура, юридична особа має право самостійно визначати таких осіб для конкретних документів, а тому рахунки-фактури № № У1440446, У1440447 від 31.11.2014р., підписані уповноваженою особою - економістом фінансового відділу, а також скріплені печаткою фінансової служби товариства;

- по-третє, оригінали рахунків № №У1440446, У1440447 від 31.11.2014р. направлені відповідачу додатково разом з претензією № 62-7578/4016 від 15.09.2017р. з вимогою про оплату 31 086,70 грн., підписаною повноважною особою, при цьому, до претензії також було додано відповідна довіреність на підтвердження повноважень;

- по-третє, платіжним дорученням № 172054 від 16.02.2015р. на суму 295 323,63 грн. про оплату послуг СЖС Україна сплачувалась велика кількість рахунків СЖС, а тому в призначенні платежу зазначалися лише перші чотири цифри рахунків із зазначенням дати рахунків - 31.10.2014р., при цьому, між СЖС Україна та позивачем відсутній спір про стягнення заборгованості за послуги інспекції з якості товару за цими рахунками.

У запереченнях на відповідь на відзив від 15.02.2018р. за вх. № 3512/18 відповідач посилається, крім зазначених у відзиві обставин, також на те, що:

- по-перше, додані до претензії № 62-7578/4016 від 15.09.2017р. рахунки фактури підписані економістом ФВ ОСОБА_1, а не особою, яка підписала претензію та має певну довіреність;

- по-друге, відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. реквізит «призначення платежу» платіжного доручення заповнюється так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

26.12.2017р. господарським судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

20.02.2018р. господарським судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.03.2018р.

Позивач у судове засідання 19.03.2018р. не зявився, при цьому про дату, час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином, оскільки представник позивача був присутній у судовому засіданні 20.02.2018р., а тому господарський суд за можливе розглянути справу по суті за відсутності позивача у судовому засіданні.

Відповідач у судове засідання 19.03.2018р. не зявився, при цьому надав до суду клопотання за вх. № 5543/18 від 14.03.2018р. про розгляд справи за відсутності його представника, а тому господарський суд визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача у судовому засіданні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.03.2018р. підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

15.10.2014р. між ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (покупець, позивач) та ТОВ «Мегапром» (постачальник, відповідач) укладений договір поставки № 1405772, за умовами п. 1.1 якого постачальник зобовязується поставити і передати у власність покупцеві опитну партію продукції коксохімічного виробництва (далі товар) відповідно до сортаменту, якості, термінам, в обсязі, за цінами і на умовах, передбачених в додатках (специфікаціях) до чинного договору, які є його невідємною частиною, а покупець зобовязується оплатити та прийняти товар на умовах чинного договору.

Якість товару повинна відповідати діючим ТУ та ДСТУ, найменування яких вказується в додатках (специфікаціях) до чинного договору, і підтверджується сертифікатами якості виробника товару. Якісні та кількісні показники товару наведено в додатках (специфікаціях) до чинного договору. Якщо в ході виконання чинного договору відповідним державним органом будуть змінені ТУ для даного виду товару, сторони зобовязуються використовувати знову затверджені ТУ, з моменту їх вступу в силу, в подальших взаєминах за цим договором (п.2.1 договору).

У специфікаціях (додатках) до договору зазначаються, зокрема, якісні характеристики товару: повне найменування товару; виробник, країна походження товару, з урахуванням п. 9.1. цього договору (для товарів імпортного виробництва); одиниця виміру товару; загальна кількість товару; якісні характеристики товару (посилання ГОСТ/ДСТУ, ТУ тощо); технічні характеристики товару (посилання ГОСТ/ДСТУ, ТУ тощо); ціна кожного найменування (сорту, виду) товару; загальна вартість товару; комплектність, фасовка товару (при необхідності). За згодою сторін у специфікаціях (додатках) до договору можуть бути вказані також і інші відомості про товар. (п.2.2 договору).

Покупець зобовязується, в тому числі, прийняти товар на умовах, визначених у цьому договорі по акту прийому-передачі, і один примірник підписаного акту прийому-передачі товару протягом 10-ти днів з моменту отримання, а у разі відмови від підписання у встановлений термін надати постачальнику мотивовану відмову від підписання з додатком підтверджуючих документів. (п.3.7 договору).

Покупець здійснює приймання товару за якістю та кількістю згідно з СОУ МПП 75.160-323:2010 (п.5.1 договору).

Покупець здійснює приймання товару за якістю спільно з незалежним сюрвейєром (компанія СЖС Україна) на підставі сертифікатів якості, виданих виробником товару, відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 25.04.1966р. № П-7 із змінами і доповненнями. Допускається проведення відбору проб у покупця з поверхні вагона, відповідно до ДСТУ 322-12-3-95 за додатком А. В разі виявлення неякісного товару виклик представника вантажовідправника та/або постачальника обовязковий. Виклик здійснюється за факсом та/або по електронній пошті вантажовідправника/постачальника. У разі неявки представника вантажовідправника або постачальника у встановлений інструкцією № П-7 термін, приймання здійснюється за обовязковою участю представника нейтральної контрольної організації, найменування якої письмово узгоджується з постачальником. Оплата послуг нейтральної контрольної організації здійснюється покупцем.

За письмовим погодженням сторін покупець здійснює приймання товару за якістю у постачальника із залученням незалежного сюрвейєра з подальшим оформленням звіту про інспекцію якості товару, заздалегідь здійснивши огляд порожніх вагонів, відповідно до інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при ОСОБА_2 СРСР від 25.04.1966р. № П-7 із змінами і доповненнями. В разі виявлення неякісного товару відвантаження неякісної партії товару не здійснюється.

Якісні показники, вказані в сертифікаті якості постачальника, завірені незалежною експертною компанією СЖС Україна, і в звіті про інспекцію якості (% вологи, фракційний склад, вміст зольності), визначені при вихідному контролі якості у постачальника є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін. Оплата послуг незалежного сюрвейєра при вихідному контролі якості у вантажовідправника здійснюється таким чином: 100% витрат, згідно виставленого рахунку незалежного сюрвейєра, оплачує покупець з подальшим перевиставленням 50% витрат за дані послуги на постачальника. Постачальник компенсує покупцеві 50% витрат шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок покупця протягом 15 банківських днів з моменту здобуття постачальником рахунку, виставленого покупцем, разом із завіреним рахунком покупця, копією акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником покупця і уповноваженим представником незалежної експертної організації в рамках погодженого між ними договору, в якому відображається повна вартість послуг. (п. 5.2 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2014р., але не раніше повного виконання зобовязань обома сторонами. (п.12.1 договору).

У Специфікації № 1 до договору визначено найменування товару - кокс камяновугільний (кокс валовий) ТУ У 322-00190443, кількість товару (суха вага) -10 000 тон, загальна сума товару (з ПДВ) - 28 753 560 грн., а також порядок та строк поставки, порядок розрахунків. У Специфікації № 2 до договору визначено найменування товару - кокс доменний КД1, КД2 ТУ У 322-4-96, кількість товару - 10 000 тон, загальна сума товару (з ПДВ) - 28 753 560 грн., а також порядок та строк поставки, порядок розрахунків. Згідно з вказаними специфікаціями якісні показники та вміст вологи визначається у постачальника незалежним сюрвейєром ІП «СЖС Україна» й застосовуються для розрахунків по сухій вазі для обох сторін.

На виконання умов договору та специфікацій до нього протягом 15-31.10.2014р. відповідач поставив, а позивач прийняв товар - кокс камяновугільний (кокс валовий) ТУ У 322-5-97 та кокс доменний КД1, КД2 ТУ У 322-4-96 загальною кількістю 19 964,3 тон, загальною вартістю 3 693 395,50 дол. США.

Такі обставини встановлені у справі № 910/2114/16 за позовом ТОВ «Мегапром» до ТОВ «Євро-Тест», ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» про стягнення 165 534 847,31 грн., з яких: 100 378 909,88 грн. - основний борг умов за договором поставки від 15.10.2014р. №1405772, 25 103 251,53 грн. пеня, 37 038 440,24 грн. - індекс інфляції, 3 014 245,66 грн. - 3% річних, які в силу ст. 75 ГПК України не потребують доказування. За результатами розгляду даної господарським судом міста Києва прийнято рішення від 16.05.2016р., яким відмовлено в позові до ТОВ «Євро-Тест», частково задоволено позов до ПАТ «Нікопольський завод феросплавів», стягнуто з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» на користь ТОВ «Мегапром» 100 378 909,88 грн. основного боргу, 37 038 440,24 грн. інфляційних втрат, 3 014 245,66 грн. 3% річних, 11 147 692,84 грн. пені та 203 193,87 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2017р., залишеною без змін рішення Постановою Вищого господарського суду України від 01.02.2017р., рішення господарського суду міста Києва від 16.05.2016р. частково скасоване із викладенням п. 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» на користь ТОВ «Мегапром» 100 378 909,88 грн. основного боргу, 3 014 245,66 грн. 3% річних, 11 147 692,84 грн. пені та 143 033,47 грн. судового збору.», в іншій частині рішення залишено без змін.

Приймання товару до перевезення здійснювалося на території ПАТ «ЯКХЗ» та ПрАТ «Макіївкокс» (вантажовідправники) спільно з незалежним сюрвейєром ІП «СЖС Україна», за результатами якого останнім складено звіти про спостереження № DO1420-1944 від 03.11.2014р. та DO1420-1921 від 03.11.2014р.

Згідно вказаних звітів ІП «СЖС Україна» інспекція вантажу проведена з метою: ідентифікації вантажу, спостереження за переважуванням вагонів, спостереження за відбором та підготовкою проб, спостереження за проведенням випробувань у лабораторії підприємства, засвідчення штампом СЖС свідоцтв якості виробника та залізничних накладних.

Такі послуги незалежного сюрвейєра при вихідному контролі якості товару надані на підставі договору про надання послуг № MIN/60-2009/905490 від 30.12.2009р., укладеного між ІП «СЖС Україна» (виконавець) та ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» (замовник), згідно з яким виконавець приймає на себе зобовязання надавати послуги, обумовлені у додатку до даного договору («Послуги та Розцінки») у відповідності з даним договором та Загальними умовами надання послуг SGS, які є невідємною частиною даного договору (п. 1 договору).

Також, умовами договору визначено, що загальна сума даного договору відповідає загальній вартості послуг, наданих виконавцем замовнику та визначається сумою рахунків, виставлених виконавцем замовнику (п. 3 договору). Всі рахунки мають бути виставлені в національній валюті України (гривні) та всі платежі по даному договору мають здійснюватися замовником в національній валюті України банківським переказом на поточний рахунок виконавця згідно з реквізитами, вказаними у даному договорі та виставлених рахунках. Виконавець виставляє замовнику рахунок на попередню оплату 50% вартості послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання від замовника заявки про надання послуг. Замовник сплачує рахунок на попередню оплату протягом 5 (пяти) банківських днів з дня його виставлення. У випадку неотримання попередньої оплати у вказаний строк, виконавець залишає за собою право відстрочити надання послуг до отримання оплати. Виконавець виставляє замовнику рахунок на оплату залишкових 50 % вартості протягом 5 (пяти) банківських днів після закінчення робіт у звітному періоді. Замовник сплачує такий рахунок протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання оригіналів наступних документів: рахунку фактура, податкової накладної, акта здачі приймання виконаних послуг, реєстру інспектованих вагонів, звітів про інспекцію вантажу. На підтвердження надання послуг виконавець одночасно з рахунком на оплату залишкової вартості послуг оформлює та направляє замовнику акт здачі приймання виконаних робіт в 2-х екземплярах, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної зі сторін. Акт здачі приймання має бути підписаний замовником або повернутий виконавцю з мотивованими запереченнями протягом 15 календарних днів з дати його оформлення виконавцем. У випадку, якщо у вказаний строк акт здачі приймання виконаних робіт не підписаний та не повернутий замовником виконавцю з запереченнями проти його підписання, послуги вважаються зданими виконавцем та прийнятими замовником у повному обсязі та підлягають сплаті. (п. 4 договору). Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та буде діяти до 31.10.2010р. Договір буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заявить про своє небажання продовжити його, шляхом направлення письмового повідомлення про це іншій стороні як мінімум за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення відповідного строку. (п. 2 договору).

У додатку «Послуги та Розцінки» до договору про надання послуг № MIN/60-2009/905490 від 30.12.2009р. визначено місце проведення інспекції в т.ч. ПАТ «ЯКХЗ», ПрАТ «Макіївкокс», найменування вантажу коксо вугільна продукція, перелік послуг ідентифікація вантажу (візуально та по наданим документам), огляд порожніх вагонів перед завантаженням, контроль відбору та підготовки проб, що проводиться представниками заводу, контроль проведення ситового аналізу представниками заводу, контроль проведення випробувань у лабораторії заводу з визначення вмісту вологи, золи, засвідчення штампом СЖС свідоцтв якості виробників, видання звіту за результатами проведеної інспекції; розцінки: ПАТ «ЯКХЗ»: еквівалент 3 000 дол. в місяць + 20% ПДВ за інспекцію двох видів коксо вугільної продукції по курсу НБУ на день виставлення рахунку, ПрАТ «Макіївкокс»: еквівалент 2 000 дол. в місяць + 20% ПДВ за кожне місце інспекції по курсу НБУ на день виставлення рахунку, еквівалент 3 000 дол. в місяць + 20% ПДВ за інспекцію двох видів коксо вугільної продукції по курсу НБУ на день виставлення рахунку.

Матеріали справи не містять доказів, що підтверджують повідомлення сторін цього договору про небажання його продовжувати та розірвання договору, а отже останній діяв на момент виникнення спірних правовідносин, про також посилався представник позивача у судовому засіданні.

Факт надання послуг незалежного сюрвейєра при вихідному контролі якості товару (ідентифікація вантажу, візуальний контроль стану вагонів, завірення заводських сертифікатів печаткою ІП «СЖС Україна», спостереження за пробовідбором, освідчення випробувань) підтверджується підписаними ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» та ІП «СЖС Україна» та засвідчені їх печатками актами приймання здавання наданих послуг № СЖС: DO1420-1921 та DO1420-1944 від 31.10.2014р., згідно з якими загальна вартість послуг склала 62 173,40 грн. (по 31 086,70 грн. за кожним актом). При цьому, інспекція вантажу здійснена ІП «СЖС Україна» на підставі письмової заявки позивача від 15.10.2014р. № 2659-4013, яка наявна в матеріалах справи.

На оплату наданих послуг ІП «СЖС Україна» виставило позивачу рахунки-фактури № 4264/20-DO-14-LOC від 31.10.2014р. та № 4265/20-DO-14-LOC від 31.10.2014р. на загальну суму 62 173,40 грн. (по 31 086,70 грн. за кожним рахунком), які оплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 172054 від 16.02.2015р. на суму 295 323,63 грн. (з яких в рахунок оплати рахунків зараховано 62 173,40 грн.).

В свою чергу, позивачем виставлено відповідачу рахунки № № У1440447, У1440446 від 30.11.2014р. на суму 31 086,70 грн., що становить 50% витрат позивача на послуги незалежного сюрвейєра, які направлені відповідачу разом з актами наданих послуг сюрвейєра ІП «СЖС Україна» в жовтні 2014р. супровідним листом від 17.04.2015р. за вих. № 5348-4013. Вказаний супровідний лист з доданими до нього документами одержано відповідачем 28.04.2015р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 53 0.

18.09.2017р. позивач направив відповідачу претензію від 15.09.2017р. за вих. № 62/7578/4016 про оплату витрат за послуги незалежного сюрвейєра в розмірі 31 086,70 грн. відповідно до п. 5.2 договору № 1405772 від 15.10.2014р. шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок № 109 в Нікопольському відділенні ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро», МФО 305749, 0 протягом 15 банківських днів з моменту отримання претензії. Разом з претензією надіслано оригінали рахунків № У1440447 від 30.11.2014р. та № У1440446 від 30.11.2014р., завірені копії податкових накладних № 1130076 від 30.11.2014р. та № 1130075 від 30.11.2014р., звітів незалежного сюрвейєра №№ DO1420-1921 та DO1420-1944, рахунків СЖС №№ 4264/20- DO-14-LOC від 31.10.2014р. та 4265/20-DO-14-LOC від 31.10.2014р., актів приймання-здавання наданих послуг СЖС від 31.10.2014р. до звітів №№ DO1420-1921 та DO1420-1944. Вказана претензія разом з доданими до неї документами одержана відповідачем 21.09.2017р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 53 7.

Відповідач відповіді на претензію не надав та кошти не сплатив, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

У ч.1 ст.675 ЦК України передбачено, що товар, який продавець передає або зобовязаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір поставки № 1405772 від 15.10.2014р., згідно з яким відповідач зобовязується поставити і передати у власність позивачу опитну партію продукції коксохімічного виробництва відповідно до сортаменту, якості, термінів, в обсязі, за цінами і на умовах, передбачених в додатках (специфікаціях) до договору, а позивач зобовязується оплатити та прийняти товар. При цьому, в абз. 3 п.5.2 договору передбачено, що якісні показники, вказані в сертифікаті якості відповідача, завіряються незалежною компанією СЖС Україна, і в звіті про інспекцію якості, визначені при вихідному контролі якості у відповідача є остаточними при взаєморозрахунках для обох сторін. Оплату послуг незалежного сюрвейєра при вихідному контролі якості у вантажовідправника, згідно з виставленим рахунком ІП «СЖС Україна», здійснює позивач в повному обсязі, з подальшим перевиставленням 50% витрат за дані послуги на відповідача. Відповідач компенсує позивачу 50% витрат шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 15 банківських днів з моменту здобуття відповідачем рахунку, виставленого позивачем, разом із завіреним рахунком позивача, копією акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником позивача і уповноваженим незалежної експертної організації в рамках погодженого між сторонами договору, в якому відображається повна вартість послуг.

Таким чином, у даному пункті договору сторони погодили компанію незалежного сюрвейєра - ІП «СЖС Україна», порядок оплати послуг останньої, а також строк і порядок компенсації відповідачем позивачу витрат за такі послуги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать вищевстановлені обставини справи, приймання товару до перевезення при вихідному контролі якості здійснювалося спільно з незалежним сюрвейєром ІП «СЖС Україна», яким складено відповідні звіти про спостереження № № DO1420-1944, DO1420-1921 від 03.11.2014р. При цьому, факт надання послуг незалежного сюрвейєра з контролю якості товару на загальну суму 62 173,40 грн. підтверджується актами приймання здавання наданих послуг № СЖС: DO1420-1921 та DO1420-1944 від 31.10.2014р. Також, обставини справи свідчать про те, що на підставі рахунків-фактури № № 4264/20-DO-14-LOC, 4265/20-DO-14-LOC від 31.10.2014р. вказані послуги оплачені позивачем платіжним дорученням № 172054 від 16.02.2015р.

Між тим, рахунки № № У1440447, У1440446 від 30.11.2014р. на суму 31 086,70 грн. (50% витрат позивача на послуги незалежного сюрвейєра), які перевиставлені позивачем, відповідачем не оплачені як у встановлений договором строк, так і в подальшому.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог, а отже і про їх задоволення.

Посилання відповідача на непогодження питання про залучення незалежного сюрвейєра при прийманні товару за якістю відхиляються господарським судом з огляду на те, що предметом розгляду даної справи є стягнення витрат за послуги незалежного сюрвейєра, які надані при вихідному контролі якості товару (при прийманні вантажу до перевезення), а не при прийманні товару безпосередньо покупцем (позивачем) на станції призначення. Водночас, абз. 3 п.5.2. договору визначено компанію незалежного сюрвейєра -ІП «СЖС Україна», яка має здійснювати вихідний контроль якості товару. При цьому, умовами договору не передбачено жодного додаткового погодження щодо залучення такої компанії з метою здійснення вихідного контролю якості товару.

Посилання відповідача на те, що рахунки № № У1440446, У1440447 від 31.11.2014р. підписані неуповноваженою на це особою відхилені господарським судом, оскільки жодним нормативно правовим актом України не встановлено конкретних вимог щодо оформлення рахунків в т.ч. і щодо переліку осіб, які мають право на їх підписання. Разом з тим, вказані рахунки підписані економістом фінансового відділу позивача та засвідчені печаткою фінансової служби останнього.

Посилання відповідача на те, що лист позивача від 17.04.2015р. не є належним доказом отримання рахунків № № У1440446, У1440447 від 31.11.2014р. відхилені господарським судом, оскільки відповідачем не доведено суду, що разом з листом позивача від 17.04.2015р. відповідач отримав будь-які інші рахунки. Водночас, такі рахунки також надіслані відповідачу разом з претензією позивача від 15.09.2017р. № 62-7578/4016 та отримані відповідачем 21.09.2017р., про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення та що не заперечується самим відповідачем.

Посилання відповідача на відсутність доказів оплати позивачем послуг незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна» спростовуються наявним у справі платіжним дорученням № 172054 від 16.02.2015р., яке відповідає вимогам п. п. 3.1., 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України № 22 від 21.01.2004р., та додатку 7 до цієї Інструкції. При цьому, зазначення у графі «призначення платежу» платіжного доручення перших чотирьох цифр рахунків, які виставлені ІП «СЖС Україна», не позбавляє можливості ідентифікувати платіж з огляду також на зазначення дати цих рахунків, номеру та дати договору, який укладений між позивачем та ІП «СЖС Україна», та на підставі якого останнім надані відповідні послуги.

Посилання відповідача на наявність відмінностей у номері договору, на підставі якого здійснювалися послуги незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна», які наявні у виставлених останнім рахунках та у платіжному дорученні господарським судом не прийняті до уваги, оскільки номер договору - MIN/60-2009, який зазначений у рахунках ІП «СЖС Україна» №№ 4265/20-DO-14-LOC, 4264/20-DO-14-LOC від 31.10.2014р. та номер договору - MIN/60-2009/905490, який зазначений у платіжному дорученні № 172054 від 16.02.2015р., складають єдиний номер договору MIN/60-2009/905490, та останні цифри - 905490 є присвоєним позивачем внутрішнім реєстраційним номером цього договору для його відображення у своїй фінансовій звітності, що вбачається з наявного штампу фінансового відділу позивача на рахунках та про що представник останнього посилався у судовому засіданні. Тобто договір № MIN/60-2009 від 31.10.2014р. та договір № MIN/60-2009/905490 від 31.10.2014р. є одним і тим самим договором. При цьому, представник позивача також зазначив про те, що між позивачем та ІП «СЖС Україна» не укладалось жодних інших договорів, крім договору № MIN/60-2009/905490 від 30.12.2009р.

Посилання відповідача на здійснення позивачем оплати послуг незалежного сюрвейєра ІП «СЖС Україна» пізніше, ніж перевиставлено відповідачу рахунки на оплату 50% вартості таких послуг господарським судом не прийняті до уваги, з огляду на те, що такі обставини жодним чином не впливають на обовязок відповідача оплатити відповідні витрати. При цьому, розмір витрат, який підлягає сплаті відповідачем, позивачем визначений на підставі рахунків, які попередньо виставлені ІП «СЖС Україна», та умов п. 5.2 договору поставки.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегапром» (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса (Сонячна)АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) борг у розмірі 31 086 (тридцять одна тисяча вісімдесят шість) грн. 70 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 27 березня 2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва