ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
26.06.2018р. Справа №905/2373/17
за скаргою: №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві у справі:
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасс-Промстрой», м.Слов'янськ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман
про стягнення 7815128,28 грн
за участю органу виконання судового рішення: Печерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, м.Київ
Суддя Паляниця Ю.О.
Секретар судового засідання: Бикова Я.М.
У засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): не з'явився
від відповідача (боржника, скаржника): ОСОБА_1 адвокат
від органу виконання судового рішення: не зявився
Рішенням господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасс-Промстрой», м.Словянськ до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман задоволено частково: cтягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 7815128,26 грн, а також судовий збір у розмірі 117226,92 грн. В залишковій частині вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення 25.04.2018р. судом було видано відповідний наказ.

Вказаний виконавчий документ було отримано представником позивача за довіреністю 26.04.2018р., про що свідчить відповідна відмітка на копії наказу господарського суду Донецької області від 25.04.2018р., наявного у матеріалах справи №905/2373/17.

11.05.2018р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла апеляційна скарга №2022/354 від 07.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. по справі №905/2373/17.

Супровідним листом №905/2373/17 від 14.05.2017р. справу №905/2373/17 було скеровано до Донецького апеляційного господарського суду.

14.05.2018р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою №2022/373 від 11.05.2018р. про:

- визнання неправомірним рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №56329316 від 05.05.2018р.;

- зобовязання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві усунути порушення шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56329316 від 05.05.2018р.

Ухвалою суду від 15.05.2018р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві по справі №905/2373/17 до повернення матеріалів справи до господарського суду Донецької області.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. прийнято відмову Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман від апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17. Закрито апеляційне провадження у справі №905/2373/17. Задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман про повернення судового збору. Повернуто з Державного бюджету України Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця», м.Київ в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман судовий збір в сумі 175840,40 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №896693 від 05.05.2018р.

Супровідним листом №905/2373/17 від 15.06.2018р. Донецького апеляційного господарського суду вказану справу повернуто на адресу місцевого суду.

Ухвалою місцевого суду від 18.06.2018р. скаргу №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» призначено до розгляду у судовому засіданні на 26.06.2018р.

В обґрунтування скарги заявник посилається на неправомірність винесення державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження №56329316 від 05.05.2018р., що позбавляє боржника права на добровільне виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17.

Заявник у судове засідання 26.06.2018р. зявився, вимоги, викладені у скарзі №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», підтримав.

Позивач та представник органу примусового виконання рішення у судове засідання 26.06.2018р. не зявились, будь-яких пояснень по суті скарги не надали.

Згідно з ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не підлягає задоволенню, враховуючи наступне:

За приписами ст.129 Конституції України обов'язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» регулює відносини, що виникають у зв?язку з обов?язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Статтею 17 вказаного закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов?язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ст.3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вказувалось, 25.04.2018р. на виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17 місцевим судом було видано наказ, який отримано представником позивача за довіреністю 26.04.2018р., про що свідчить відповідна відмітка на копії наказу, наявного у матеріалах справи №905/2373/17.

05.05.2018р., у зв'язку з надходженням заяви стягувача про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17, заступником начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56329316 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасс-Промстрой» суми у розмірі 7932355,18 грн; зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 793235,51 грн.

За твердженням боржника, органом примусового виконання рішень неправомірно винесено постанову від 05.05.2018р. про відкриття виконавчого провадження №56329316, що, в свою чергу, позбавило Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» права на добровільне виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17 та, як наслідок, зумовило звернення стягувача до суду з розглядуваною скаргою.

Згідно з п.1 ч.ч.1, 5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Тобто, аналізуючи приписи наведеної норми Закону України «Про виконавче провадження», прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження у разі відповідності виконавчого документа переліченим у ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» вимогам, предявлення виконавчого документа до виконання у межах встановленого законом строку та за місцем виконання рішення, є безпосереднім обовязком виконавця.

В той же час, жодних обмежень щодо відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій відносно боржника - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» приписи норм чинного законодавства України не містять.

За таких обставин, приймаючи до уваги вимоги ст.ст.4, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», заступником начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ОСОБА_2 правомірно відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

Вимога скаржника щодо зобовязання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві усунути порушення шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56329316 від 05.05.2018р. також залишається судом без задоволення з огляду на висновки суду щодо правомірності дій виконавця при винесенні оскаржуваної постанови від 05.05.2018р.

Посилання заявника на те, що органом примусового виконання рішення було відкрито виконавче провадження за неіснуючим виконавчим документом до уваги судом не приймаються з огляду на те, що виконавче провадження №56329316 відкрито щодо примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2018р. у справі №905/2373/17, яке в порядку норм ст.18, ч.1 ст.241, ст.326 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили та є обовязковим до виконання. Наразі, наявна у постановах державного виконавця помилка стосовно найменування суду, який видав виконавчий документ, не спростовує обовязковості його виконання та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відносно тверджень боржника про те, що дії державного виконавця позбавили Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» можливості самостійно виконати рішення слід зазначити, що таке рішення було прийнято 13.03.2018р., внаслідок чого відповідач мав достатньо часу для його виконання до моменту відкриття виконавчого провадження №56329316, яке відбулось 05.05.2018р.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, скарга №2022/373 від 11.05.2018р. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено та підписано 26.06.2018р.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.06.2018р.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення та відповідно до п.17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.О.Паляниця