ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р.Справа № 922/1424/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків

до Фізичної особи - підприємця Хорольської Флюри Мухаметівни, смт. Пересічна

про стягнення 4988,84 грн.

за участю представників:

позивача - Голіна О.Ю. (дов. № 15 від 02.01.2018 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, - Регіональне відділення Фонду державного майна по Харківській області, 29.05.2018 р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця Хорольської Флюри Мухаметівни. Згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 4153,92 грн., пені та штрафу в розмірі 834,92 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 5756-Н від 08.05.2014 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2018 р. було прийнято позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1424/18, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 02.07.2018 р., керуючись приписами ст. 252 ГПК України, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Станом на 02.07.2018 до матеріалів справи будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі № 922/1424/18 була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судових засідань, проте не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Крім того, враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази погашення заборгованості не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08.05.2014 p. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (позивач, орендодавець) та ФО-П Хорольською Ф.М. (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 5756-Н, відповідно до якого орендодавцем було передано орендарю в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлова окремо розташована 1-поверхова будівля магазину, загальною площею 56,6 кв. м., розташовану за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н., смт. Пересічна.

Мета оренди була визначена пунктом 1.2. договору оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н: розміщення магазину з продажу алкогольних та тютюнових виробів.

Майно за договором оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н було передано в користування орендарю на підставі акту приимання-передачі орендованого майна від 08.05.2014 p., підписаного сторонами (а.с.15).

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 08.05.2014 р. до 08.04.2017 р. Відповідно до умов додаткової угоди від 08.08.2017 р. № 2 строк дії договору продовжено строком на один рік, тобто до 08.04.2018 р.

Орендна плата згідно п. 3.1. договору оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н, в редакції додаткової угоди від 08.08.2017 р. № 1, визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку (з урахуванням індексу інфляції за квітень 2017 р.) - квітень 2017 р. -1 041,29 грн.

Різниця по сплаті орендної плати, що виникне за період з 08.04.2017 р. до моменту набрання чинності цією додаткової угоди, повинна бути сплачена Орендарем протягом місяця з моменту її підписання.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 3.2. договору оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н).

Пунктом 3.3. спірного договору визначено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.6 вищезгаданого договору орендна плата перераховується щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітнім, відповідно до вимог діючої Методики, безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами.

Положеннями договору оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н (п.п. 5.1. - 5.16. договору) встановлено, що орендар взяв на себе певні зобов'язання. Зокрема, відповідно до п. 5.4. вказаного договору, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету.

Як стверджує позивач у позовній заяві, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди від 08.05.2014р. № 5756-Н в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів (п. 3.6., п. 5.4. договору), у останнього за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року перед позивачем утворилася заборгованість з орендної плати в сумі 4153,92 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також для нарахування відповідачу пені, на підставі п. 3.7. договору, що за період з 20.02.2017 р. по 27.02.2018 р. склала 544,15 грн., та штрафу на підставі п. 3.8. договору - 290,77 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору - стаття 611 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, враховуючи вищевикладене, не надання відповідачем доказів здійснення своєчасної оплати орендних платежів, або обґрунтованих заперечень проти вимог позивача, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати орендної плати за період з жовтня 2017 року по січень 2018 року за договором оренди від 08.05.2014 р. № 5756-Н у розмірі 4 153,92 грн.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 3.7. цього договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.8. спірного договору передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем заявлених до стягнення штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу, суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає умовам договору та підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хорольської Флюри Мухаметівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1; паспорт: НОМЕР_2, виданий Роганським селищним відділенням міліції УМВС України в Харківській області 13.12.2002 p.; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області (майдан Театральний, 1, м. Харків, 61057; ідент. код 23148337; отримувач: УК Дергачівськ рн/Дергачі Р/22080300, код ЄДРПОУ УДКСУ 37981703, номер рахунку: 0200, установа банку: ГУДКСУ у Харківській області, МФО банку 851011) заборгованість з орендної плати у розмірі 4153,92 грн., пеню та штраф в розмірі 834,92 грн. та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 09.07.2018 р.

Суддя М.І. Шатерніков