ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.07.2018                               № 905/1190/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М. розглянувши матеріали позовної заяви керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, будинок №148)

в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації (84100, Донецька область, місто Слов’янськ, площа Жовтневої революції, будинок №2; )

до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (01001, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок №15; )

про зобов’язання звільнити приміщення та привести його в попередній стан,-

В С Т А Н О В И В

Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про зобов’язання звільнити приміщення та привести його в попередній стан.

У частинах 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.2018 (суддя Величко Н.В) позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

09.07.2018 від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 10.07.2018 призначено автоматичний розподіл матеріалів позовної заяви №905/1190/18 у зв’язку із перебуванням судді Величко Н.В., що може мати наслідком порушення строку розгляду, передбаченого відповідним процесуальним законом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2018, для розгляду даної справи визначено суддю господарського суду Донецької області Фурсову С.М.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути позов зважаючи на наступне.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.3 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 також встановлено, що прокурори подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної адміністрації, Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва з огляду на нездійснення комунальним закладом «Покровський педагогічний коледж» заходів щодо повернення орендованого майна через відсутність бюджетного фінансування на сплату судового збору за подання позову, а також нездійснення захисту цих інтересів Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації.

Так, з матеріалів поданого позову вбачається, що спірні правовідносини виникли на підставі договору оренди нежитлового приміщення №1-09 від 05.03.2009 та в процесі здійснення сторонами господарської діяльності.

Тобто, взаємовідносини між комунальним закладом «Покровський педагогічний коледж» та приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» є господарськими правовідносинами саме між юридичними особами при здійсненні ними своєї господарської діяльності і направленні на досягнення саме майнового інтересу юридичної особи.

Так, наявність у державної установи певних функцій, спрямованих на захист загальнодержавних інтересів, в свою чергу, не свідчить, що вся діяльність такої установи направлена саме на їх реалізацію.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 10.05.2018 у справі № 910/18283/17, не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Відповідно ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово декларував позицію про те, що вже сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони (п.п. 30-33 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Менчинська проти Росії», п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мартіні проти Франції»).

Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.

Крім того, суд звертає увагу, що прокурором не доведено жодними доказами, що у комунального закладу «Покровський педагогічний коледж» та Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, в особі якого в інтересах держави звернувся Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області з даним позовом до суду, не має можливості для самостійного захисту своїх прав за договором оренди.

Так, викладені у позові твердження прокурора про відсутність бюджетного фінансування для самостійного подання комунальним закладом «Покровський педагогічний коледж» відповідного позову до суду не підтверджуються жодними доказами, тоді-як у листі Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 18.06.2018 №вх01-2867-27, адресованому Красноармійській місцевій прокуратурі зазначено, що на даний час Департаментом не вживались заходи представницького характеру.

Так, суд зазначає, що жодних посилань Департаменту на відсутність бюджетного фінансування для судового захисту своїх прав у листі від 18.06.2018 №вх01-2867-27 здійснено не було, жодних нормативних обґрунтувань щодо такої відсутності (відсутності бюджетного призначення грошових коштів для сплати судового збору тощо) не має.

Наявність листа комунального закладу «Покровський педагогічний коледж» №117 від 05.06.2018, адресованого керівнику Красноармійської місцевої прокуратури з проханням представництва інтересів у зв’язку з відсутністю бюджетного фінансування не є безумовною підставою для звернення до суду.

Комунальним закладом не вжито самостійних заходів для отримання додаткового фінансування для сплати судового збору або звернення до Донецької обласної ради, як засновника закладу, або Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, як безпосереднього контролюючого органу, за представництвом інтересів в суді.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом цієї заяви.

Більше того, суд зазначає, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Так, прокурором долучено до позову повідомлення про представництво інтересів від 18.06.2018 №(05-89)1вих.18, адресоване Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, однак, прокурором не надано жодних доказів вручення такого повідомлення вказаній особі до звернення до господарського суду із відповідною позовною заявою, а не одночасно з цим.

Суд зазначає, що фактична наявність у матеріалах позову документа, іменованого повідомленням про представництво інтересів держави, не може свідчити про фактичне здійснення повідомлення відповідної особи про представництво в розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

З огляду на наведене, позов прокурора підлягає поверненню на підставі п.4 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки господарським судом не виявлено правових підстав для представництва.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.164, 174, 234, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В

1. Позовну заяву керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації до приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про зобов’язання звільнити приміщення та привести його в попередній стан повернути заявнику.

2. Роз'яснити керівнику Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків..

Ухвала набрала законної сили в момент її підписання – 11.07.2018.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя                      С.М. Фурсова