Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/156/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність № 4/3 від 09.01.18

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "ОСОБА_2 мед скло" ( м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (м. Новоград-Волинський Житомирської області)

про стягнення 6178422,17 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача 6 178 422,17 грн., з яких 5 986 198,62 грн. заборгованості за поставлений товар, 174 202,59 грн. пені та 18 020,96 грн. 3% річних, що нараховані згідно договору поставки товарів № S2015/006Z від 02.02.2015, посилаючись на невиконання останнім свого обов'язку зі сплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 05.03.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

24.04.2018 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що не погоджується з позовними вимогами позивача з причини порушення останнім умов договору щодо ціни товару, а саме підняття ціни позивачем не для всіх покупців однаково, а диференційовано, в порушення умов укладеного з відповідачем договору поставки.

Так відповідач вказує на те, що 01.02.2018 р. ТОВ «Юнік Фарма» стало відомо із матеріалів кримінального провадження № 0000316 від 26 лютого 2017 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, що у період з 2015 р. по 2017 р., ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло» здійснило поставку Пляшок скляних для крові, лікарських засобів, інфузійних і трансфузійних препаратів, одноразового використання Товариству з обмеженою відповідальністю «Юрія-Фарм» за значно заниженими цінами. За отриманими даними із матеріалів кримінального провадження, ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло» здійснило поставку вказаного вище товару для ТОВ «Юрія-Фарм» за ціною, нижчою у порівнянні із поставкою для ТОВ «Юнік Фарма».

Відповідач зазначає, що вказані дії порушили умови Договору № 52015/0062, а саме п. 2.2., відповідно до якого; «Ціна на Товар (продукцію) визначається за згодою Сторін і вказується у відповідному додатку до Договору. Підняття ціни на Товар, вид і найменування якого поставляється Постачальником Замовнику за цим Договором, проводиться Постачальником для всіх покупців такого Товару без виключення». Однак ціна була піднята лише для ТОВ «Юнік Фарма» та спричинила ТОВ «Юнік Фарма» збитків на загальну суму 5 693 609,66 грн. (за 2015 рік - 3 344 909,75 грн., за 2016 рік - 2 219 068,64 грн., за 2017 рік-129 631,27 грн.).

Відповідно до Додатків до Договору № 52015/0062, середня сума за одну одиницю Товару складає 2,1 грн. Проте, аналогічна продукція поставляється іншим покупцям Позивача за цінами на 9 - 10 % нижчими від ціни, яку обумовили Сторони Договору S2015/006Z.

Тож, відповідач вказує на те, що щоразу, при покупці товару у Позивача, переплачував кошти на 9-10 % більше, ніж ТОВ «Юрія-Фарм», і за підрахунками сума переплати становить 5 693 609,66 грн.

Враховуючи викладене, відповідач просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 24.04.2018 строк підготовчого засідання було продовжено до 03.06.2018.

14.05.2018 позивач надав суду клопотання про збільшення позовних вимог, згідно якого просить стягнути з відповідача 6783947,27 грн., з яких заборгованості за поставлений товар в сумі 6 199 541,59 грн., пеня 529 617,65 грн., 3% річних 54788,03 грн.

Також, позивачем була надана суду 14.05.2018 відповідь на відзив, в якій зазначено, що у разі наявності, заперечень з боку ТОВ «Юнік Фарма», останньому потрібно доказати зворотні факти.

Таким чином, будь-які інші докази, які не стосуються предмета доказування є неналежними та не беруться судом до уваги. Як видно з тексту відзиву Відповідача, останній не заперечує проти існування заборгованості на користь ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло». При цьому, підставою для відмови в задоволенні позивних вимог ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло», ТОВ «Юнік Фарма» вказує на невиконанні ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло» умов по ціноутворенню з іншими покупцями, наголошуючи на тому, що Позивач мав підвищувати ціни для всіх однаково, посилаючись при цьому на п. 2.2. Договору поставки № S2015/006Z від 02.02.2015 року (при цьому фактично цитується п. 2.З.).

Так, п. 2.3. Договору поставки № S2015/006Z від 02.02.2015 року (надалі - Договір поставки) передбачає наступне:

«2.3. Підняття ціни на Товар, вид та найменування якого поставляється Стороною1 Стороні-2 за цим Договором, проводиться Стороною-1 для всіх покупців такого Товару без виключення.»

При детальному аналізі п. 2.3. Договору поставки стає очевидним та неспростовним наступне:

- даний пункт стосується виключно Товару, який постачався Відповідачу;

- підняття цін має здійснюватися для всіх покупців такого Товару;

- підняття цін має бути для всіх, але розмір підняття може бути не однаковий. Так, на ціноутворення впливає безліч комерційних факторів таких як: умови поставки, умови оплати, обсяг замовленого товару (склотари), наявність заборгованості за вже поставлений товар, обов'язок допоставити склотару по раніше підписаним договорам або додаткам за раніше встановленою ціною після етапу підняття цін, а також ряд інших факторів.

Таким чином, позивач вказує на те, що ПрАТ «ОСОБА_2 мед скло» не було зобов'язане піднімати ціни на товар для всіх однаково, так як п. 2.3. Договору поставки не містить такої вимоги.

Ухвалою суду від 15.05.2018 заяву про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Спір розглядається в межах заявлених позовних вимог згідно заяви про збільшення.

Ухвалою суду від 31.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

25.06.2018 від відповідача до суду надійшла заява про відвід судді Маріщенко Л.О. по справі 906/156/18.

Ухвалою суду від 25.06.2018 вказану заяву про відвід судді залишено без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 мед скло» (Постачальник/ Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» (Покупець/ Відповідач) укладено договір поставки № S2015/006Z (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується передати (поставити) покупцеві товар - склопродукцію відповідно до умов даного Договору, додатків та додаткових угод до нього - надалі Товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього обумовлену цим договором ціну. Весь асортимент Товару, який може поставлятись за цим Договором Стороною-1 Стороні-2, затверджується окремою додатковою угодою.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна договору визначається сумою вартості всіх поставок, здійснених за цим договором на підставі заявок покупця за оформленими та підписаними сторонами додатками до даного договору.

Ціна на товар визначається за згодою сторін і вказується у відповідному додатку до договору. У випадку збільшення вартості іноземної валюти (Євро) у відношенні до національної валюти України на 3% і більше в межах одного місяця на Міжбанківському валютному ринку, підвищення цін на сировину, залізничні тарифи і послуги, енергоносії , паливно-мастильні матеріали, або наявність іншої причини, що спричинила збільшення собівартості товару, ціна товару може збільшитися, про що сторони укладають додаткову угоду до договору. В такому разі, постачальник зобов'язаний сповістити покупця не пізніше ніж за 10 календарних днів до введення в дію нових цін, шляхом надсилання, засобами факсимільного або електронного або поштового зв'язку, відповідного письмового попередження. Ціна на вже поставлений товар зміні не підлягає (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, підняття ціни на товар, вид та найменування якого поставляється постачальником покупцю за цим договором, проводиться постачальником для всіх покупців такого товару без виключення.

Згідно п. 2.8 Договору у випадку пролонгації даного Договору, починаючи з 01.01.2016 року оплата за поставлений Товар здійснюється на умовах відтермінування в З0 календарних днів.

Крім того, п. 2.11 Договору передбачено, що при зарахуванні коштів на банківський рахунок постачальник, незалежно від призначення платежу, в першу чергу кошти зараховуються за минулі поставки Товару, в разі наявності боргу за минулі поставки.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що товар поставляється покупцю партіями на умовах EXW (ІНКОТЕРМС 2010) м. Житомир, вул. Промислова, 26 ПАТ "ОСОБА_2 Скло", якщо інші умови поставки не передбачені відповідним додатком до договору.

Відповідно до п. 10.1 договору, останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2015 року. Виконання зобов'язань по оплаті заборгованості, яка мала місце під час дії цього договору, має бути виконано сторонами в повному обсязі незалежно від припинення дії договору.

Додатковими угодами від 21.12.2015 та від 30.12.2016, договір поставки було пролонговано, до 31.12.2018.

Додатковою угодою № 6 від 11.05.2017 року було змінено найменування Постачальника з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 мед скло» на Приватне акціонерне товариство «ОСОБА_2 мед скло».

23.10.2017р. між сторонами була підписана додаткова угода № 20 до договору поставки № S2015/006Z від 02.02.2015, відповідно до якої сторони погодили найменування товару, його кількість, ціну, що позивач зобов'язується передати, а відповідач прийняти та оплатити.

Загальна вартість товару, який підлягає поставці, становить 54 875 450,48 грн.

Також, в п. 2 вказаної додаткової угоди сторони погодили термін поставки : 10.10.2017 - 31.05.2018.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 20, з 23.10.2017 Додаткова угода № 19 від 23.06.2017 припиняє свою дію в частині непоставленого товару.

Так на виконання умов договору поставки та додаткової угоди № 20 до договору, позивачем був поставлений відповідачу товар в період з 15.11.2017 по 23.02.2018 згідно видаткових накладних та довіреностей на отримання товару, копії яких містяться в матеріалах справи та за який відповідач належним чином не розрахувався, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 6199541,59 грн., яку сторони підтвердили в угоді про зарахування зустрічних вимог від 31.03.2018.

Внаслідок укладення договору поставки від 02.02.2015 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів та договору.

Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальнообов'язкового інтересу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В свою чергу, в порушення вищенаведених норм чинного законодавства Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» (Покупець) не виконало свого обов'язку зі сплати поставленого Товару, в строк визначений укладенимміж сторонами договором поставки № S2015/006Z від 02.02.2015, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 6199541,59 грн.

Позивачем неодноразово направлялись Відповідачу претензії з вимогою сплатити суму простроченої заборгованості з урахуванням штрафних санкцій.

Однак, отримані вимоги про сплату заборгованості, відповідачем залишені без задоволення.

Відтак, вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості за договором поставки у сумі 6 199 541,59 грн. підлягає задоволенню.

Згідно з п.3 ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

У відповідності до п. 7.1 Договору, яким передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець зобов'язаний сплатити на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, за кожен день прострочення платежу, позивачем нараховано відповідачеві 529 617,65 грн. пені.

Перевіривши, в межах позовних вимог, розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, розміри простроченого платежу, розміри пені за кожен день, суд дійшов висновку, що вимоги по стягненню пені підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 54788,03 грн.

Відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, щодо нарахування 3% річних, суд вважає його арифметично правильним та обґрунтованим.

Таким чином, вимога про стягнення 3% річних в сумі 54788,03 грн. підлягає задоволенню.

На заперечення відповідача щодо того, що позивачем в порушення п. 2.3 договору № S2015/006Z від 02.02.2015, підняття ціни на товар здійснене не для всіх покупців , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2 договору, передбачено, зокрема, що ціна товару може збільшитися, про що сторони укладають додаткову угоду до договору.

Згідно з п. 2.3 договору, підняття ціни на товар, вид та найменування якого поставляється постачальником покупцю за цим договором, проводиться постачальником для всіх покупців такого товару без виключення.

В матеріалах справи міститься підписана сторонами додаткова угода № 20 від 23.10.2017 до договору поставки, в якій сторони погодили найменування, ціну та кількість товару, який поставлявся позивачем відповідачу в спірний період.

Тобто, відповідач, підписуючи вказану додаткову угоду погодився на встановлені ціни на товар відповідного виду.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, посилання відповідача на те, що позивач здійснив поставку ТОВ "Юрія-Фарм" товару за значно заниженими цінами, суд не бере до уваги, оскільки відповідачем не надано належних доказів такої поставки. Також, відповідачем не надано суду доказів, що позивачем поставлявся ТОВ "Юрія Фарм" саме такий вид товару як і відповідачу та в такий же період.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог, а саме порушення позивачем п. 2.3 договору поставки від 02.02.2015.

Аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № S2015/006Z від 02.02.2015 у розмірі 6 783 947,27 грн., з яких 6 199 541,59 грн. заборгованість за поставлений товар, 529 617,65 грн. пеня, 54 788,03 грн. 3% річних, є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 101 759,21 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (11701,Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Шевченка, будинок 19, код ЄДРПОУ 30600896) на користь Приватного акціонерне товариство "ОСОБА_2 мед скло" (10025,м. Житомир, вул. Промислова,26,) - 6 783 947,27 грн., з яких заборгованість за поставлений товар в сумі 6 199 541,59 грн., пеня - 529 617, 65 грн., 3 % річних - 54 788,03 грн, 101 759,21 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.07.18

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3 - сторонам ( рек. з повід.)