ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/2001/14

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., перевіривши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" від 03.07.2018 вих. № 49 на рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 13.12.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50129682 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2014 у справі №911/2001/14 позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" 2213971,11 грн боргу, 181329,10 грн пені, 70483,94 грн 3% річних, 102622,43 грн втрат від інфляції, а також 51368,13 грн судового збору.

На виконання даного рішення суду видано наказ №911/2001/14 від 12.01.2015.

05.07.2018 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" надійшла скарга на дії державного виконавця, згідно з якої товариство просить визнати неправомірними дії державного виконавця по винесенню у зведеному виконавчому провадженні № 50129682 постанови про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунку № 8496 в АТ КБ "Приватбанк", який використовується боржником для соціальних виплат, скасувати дану постанову та зобов'язати державного виконавця зняти арешт з коштів боржника.

Дослідивши подані боржником документи, господарський суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.340 ГПК України).

Разом з тим, суд зауважує, що право на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця є строковим.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1 ст. 118 ГПК України).

Слід вказати, що процесуальний строк на оскарження дій органів ДВС визначений в ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до ч. 5 ст. 74 Законом України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положення аналогічного змісту міститься також у п. а) ч. 1 ст. 341 ГПК України, за яким передбачено, що скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Згідно з ч. 2 ст. 341 ГПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України зазначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 цієї статті Кодексу).

Заява про поновлення встановленого законом строку для подання скарги з огляду на приписи ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 170 та ч. 2 ст. 341 Кодексу повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з посиланням на відповідні докази.

Як вбачається із поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" скарги на дії державного виконавця від 03.07.2018 вих. № 49, останній вказує, що постанова про арешт коштів боржника, про скасування якої заявлено вимогу до суду, була отримана представником товариства нарочним 25.12.2017.

Непогоджуючись із прийнятою постановою, боржник двічі оскаржив правомірність її винесення до начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області шляхом направлення листів від 06.02.2018 та 22.05.2018.

Оскільки вищевказані листи були залишені без відповіді та задоволення, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" вирішив звернутися до суду про скасування постанови про арешт коштів боржника від 13.12.2017 в судовому порядку.

У прохальній частині поданої скарги на дії державного виконавця від 03.07.2018 вих. № 49, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" заявив клопотання про поновлення йому строку для подання скарги, в обгрунтування поважності причин пропуску якого посилається на відсутність доступу до робочих місць, а відповідно до усіх робочих документів, як знаходяться у офісних приміщеннях за адресою: вул. Доківська, 14 в смт. Коцюбинське Київської області, які були орендовані товариством у ПрАТ "Коцюбинські тепломережі" та використовувалися ним для проведення господарської діяльності, а саме для виробництва теплової енергії і подачі її споживачам селища.

Натомість, оцінивши повідомлені боржником обставини щодо неможливості своєчасного оскарження до суду дій органу ДВС, суд не вбачає причини пропуску строку звернення до суду з приводу оскарження правомірності винесення постанови від 13.12.2017 поважними, з огляду на таке.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 74 Закону).

Залежно від особи заявника оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби може здійснюватися в адміністративному та/або судовому порядку.

Так, приписами ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Таким чином, Закон визначає право на оскарження боржником рішення, дії або бездіяльність державного виконавця виключно у судовому порядку.

Натомість, як вбачається із поданої боржником до суду скарги від 03.07.2018 вих. № 49, останнім не було своєчасно реалізовано право на звернення до суду для оскарження дій державного виконавця з приводу винесення постанови від 13.12.2017, в той час як до скарги долучено докази звернення боржника до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, дії якого наразі оскаржуються в судовому порядку.

Перший лист до начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області про скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника від 13.12.2017, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" було направлено 06.02.2018. У кінці того ж місяця, за даними товариства згідно з поданої скарги, відбулося припинення незаконного використання Управлінням житлово-комунального підприємства "Біличі" експлуатації виробничих потужностей товариства. Звідси слід дійти висновку, що з цього моменту боржник отримав доступ до робочих приміщень та зміг продовжити свою діяльність. Доказів зворотного боржник до скарги не додав.

Другий лист до начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області про скасування оскаржуваної постанови державного виконавця від 13.12.2017 боржником було надіслано 22.05.2018. В якості додатку до листа було додано довідку з Приватбанку, якою підтверджено соціальне призначення коштів, розташованих на рахунку, на який було накладено арешт державним виконавцем, а також додано копії бухгалтерських документів по даному рахунку, з яких видно джерело надходження коштів.

Вищевказаним підтверджено, що боржник не тільки мав можливість раніше звернутися до суду із скаргою на дії державного виконавця, а також те, що така можливість була у нього навіть у період відсутності доступу до офісних приміщень, що вбачається з листів, направлених до начальника Ірпінського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області.

До того ж суд вказує, що господарським процесуальним законодавством надано право стороні на подання до суду клопотання про витребування доказів судом, у разі відсутності можливості надати їх самостійно. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази (ст. 81 ГПК України).

Таким чином, боржник був не позбавлений можливості своєчасно оскаржити до суду дії державного виконавця з приводу винесення оскаржуваної постанови, з одночасним поданням на розгляд суду клопотання про витребування, необхідних для обгрунтування поданої скарги, доказів судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду (постанова ВС від 12.03.2018 у господарській справі 18/113-53/81).

Оскільки скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" від 03.07.2018 вих. № 49 у справі №911/2001/14 було подано з пропуском строку для її подання та суд не вважає причини пропуску даного строку поважними, господарський суд дійшов висновку про необхідність винесення ухвали про залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 113, 115, 118, 119, 339, 340, 341 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрОпт "Мастер-енерго" від 03.07.2018 вих. № 49 на рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 13.12.2017 у зведеному виконавчому провадженні № 50129682 у справі №911/2001/14, про скасування даної постанови та зобов'язання вчини певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова