ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року Справа № 923/164/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А. при секретарі судового засідання Борхаленко О.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - уповн. предст., дов. від 06.04.2018р.,

ОСОБА_2 - уповн. предст., дов. від 06.04.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м.Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Південне", м.Херсон

про визнання договору укладеним,

Описова частина рішення: Провадження у справі відкрито за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (надалі по тексту рішення позивач, ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль») з вимогою про визнання укладеним договору № 127 від 28.11.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Південне» (надалі по тексту рішення відповідач, ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Південне») та ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль», на умовах поданого проекту договору № 127 від 28.11.2017р. ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль», з дня набрання рішенням законної сили.

Позов обґрунтовано твердженням про ухилення відповідача від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Позивач стверджує, що відповідач має у користуванні приміщення площею 29,9 кв.м АДРЕСА_1, яке підключене до центральної системи опалення і опалюється внутрішньо домовою системою опалення, підключеного до теплових мереж ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

Позивач зазначає, що відповідно до акту обстеження від 06.04.2017р. у вказаному приміщенні розміщено офіс ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Південне».

29.03.2018р. судом отримано відзив (вх.№3103/18 від 29.03.2018р.) на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо позовних вимог. Відповідач зазначив, що користується послугами позивача з опалення приміщення площею 98,4 кв.м за адресою: м.Херсон, вул.Університетська, 122, власником якого є відповідач, відповідно до умов договору, укладеного сторонами 15.10.2010р. За твердженням відповідача, він не є власником будь-яких інших приміщень за вказаною адресою, та не використовує інші приміщення, отже, не споживає послуги з теплопостачання, що надаються у інші приміщення, тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивачем у строк, встановлений судом, не подано відповіді на відзив.

Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2018р. просив суд надати додатковий час для підготовки відповіді на відзив.

Також представником позивача було заявлено про необхідність у проведенні обстеження приміщень за адресою: м.Херсон, вул.Університетська, 122 з метою встановлення фактичної площі, якою користується відповідач та, відповідно, споживає послуги з опалення, які надаються позивачем.

Представник відповідача не заперечував проти проведення обстеження приміщень.

Ухвалою суду від 14.05.2018р. було продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів. Цією ж ухвалою суду було запропоновано позивачу у строк до 23.05.2018р. подати відповідь на відзив на позовну заяву та уточнення до тексту позовної заяви в частині визначення тексту /змісту договору, визнання укладеним якого є предметом спору.

Окрім того, судом в вище означеній ухвалі сторонам було запропоновано здійснити сумісне обстеження приміщень з метою встановлення фактичної площі, якою користується відповідач за адресою: м.Херсон, вул.Університетська, б.122. Ініціативу було покладено на позивача.

Представник позивача в підготовче засідання 07.06.2018р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, запропонованні судом дії в ухвалі від 14.05.2018р. не вчинив.

Ухвалою суду від 11.06.2018р. підготовче провадження у справі було закрито та було призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 05.07.2018р.

Ухвалою суду від 11.06.2018р. у звязку з відпусткою судді Павленко Н.А. розгляд справи по суті було призначено на 03.07.2018р.

Представник позивача в судове засідання 03.07.2018р. не зявився, про причини неявки не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вище викладене та належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи по суті, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.07.2018р. заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

На підставі ст. 240 ГПК України в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив:

Звертаючись до суду з указаним позовом, ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» посилається на те, що відповідач проігнорував пропозицію позивача, у звязку з чим договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між сторонами є неукладеним.

Спір у справі виник у зв'язку з неправомірною, на думку позивача, відмовою відповідача від укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Після складання ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» акта обстеження 06.04.2017р. приміщення за адресою: АДРЕСА_2, в якому зазначено, що за вказаною адресою виконано обстеження технічного стану системи опалення, мовою оригіналу: «офіс ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Південне», позивач 29.11.2017р. звернувся до відповідача з пропозицією підписати договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав; встановлення, зміни та припинення господарських правовідносин.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 Цивільного кодексу України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, Цивільного кодексу України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обовязковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання, органів державної влади чи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання», одним з основних обовязків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Поряд з цим, у преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (від 09.11.2017, № 2189-VIII) зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні полуги послуги, зокрема, з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Відповідно до ст.1 Закону терміни вживаються в такому значенні:

споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З наведенних визначень вбачається, що обовязковими ознаками споживача комунальних послуг повинно бути користування обєктом майна та отримання житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування того, що відповідач має у користуванні приміщення площею 29,9 кв.м. АДРЕСА_3 позивач посилається на акт обстеження від 06.04.2017р.

Суд не приймає означений акт в якості достатнього та належного доказу по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ГПК України належним є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1, ст.79 ГПК України).

Так, акт обстеження було складено 16.04.2017р., позовна заява подана ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» в березні 2018р., тобто майже через рік після обстеження приміщення АДРЕСА_4.

Поряд з цим в матеріалах справи наявна Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 22), відповідно до якої, квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_3

Окрім того, суд зазначає, що акт обстеження від 06.04.2017р. було складено представниками позивача за відсутності представників особи, яка користується приміщенням АДРЕСА_6, що в свою чергу спростовує безумовність інформації викладеної в означеному акті.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено, що на час подання позовної заяви, відповідач користується приміщенням за адресою АДРЕСА_7 та отримує житлово-комунальні послуги (послуги централізованого опалення та постачання гарячої води) за вказаною адресою.

Окрім того, суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» визнано виконавцем послуг з централізованого опалення, зокрема і за адресою АДРЕСА_7.

Також, відповідач користується послугами позивача з опалення приміщення площею 98,4 кв. за адресою: м.Херсон, вул.Університетська, 122, власником якого є відповідач, відповідно до умов договору №204, укладеного сторонами 15.10.2010р.

Враховуючи вище викладене, позивачем не доведено існування обовязку у відповідача укласти договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.129 ГПК України у звязку з відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПрАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» відмовити повністю.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 03.07.2018р.

Суддя Н.А. Павленко