КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2018 р. Справа№ 925/210/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 11.07.2018 року.

розглянувши апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 року (повний текст підписано 17.05.2018 року) у справі №925/210/18 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансдизель"

до 1. Управління Держпраці у Черкаській області

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування шкоди у розмірі 35 460,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 у справі № 925/210/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що Управління Держпраці у Черкаській області не погоджується з рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 по справі № 925/210/18 у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також оскільки оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що з аналізу оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вирішив задовольнити позовні вимоги без встановлення того, що сплачені Позивачем кошти у розмірі 35460 грн. є шкодою і що така шкода заподіяна винесенням постанови Управління Держпраці у Черкаській області про накладення штрафу уповноваженими особами № 23-2218/0175-125 від 15.03.2017, тим самим діючи у розріз з положеннями ст. 1173 ЦК України.

Скаржник вказує, що сплата коштів у розмірі 32000,00 грн. згідно постанови від 15.03.2017 № 23-22-18/0175-125 жодним чином не може бути пов'язаною як зі знищенням чи пошкодженням речі Позивача так і з витратами, які Позивач зазнав для відновлення свого порушеного права, оскільки Позивач не зазначив яке саме його право було порушено прийняттям Відповідачем постанови від 15.03.2017 № 23-22-18/0175-125 та не довів факт такого порушення. Зауважимо, що в постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 на яку Позивач посилається як на підтвердження неправомірності дій Відповідача, не встановлено порушення Управлінням Держпраці у Черкаській області певного права ТОВ «Укртрансдизель».

Апелянт обґрунтовує скаргу тим, що ТОВ «Укртрансдизель» самостійно здійснило згідно платіжного доручення № 6 оплату коштів у розмірі 35460,00 грн. по виконавчому провадженню № 54050308, тим самимпосприявши виникненню шкоди у вказаному розмірі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 11.06.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Гончарову С.А., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2018 апеляційну скаргу Управління держпраці у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 у справі №925/210/18 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

22.06.2018 до Київського апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2018, до якої долучено оригінал платіжного доручення № 173 від 06.06.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління держпраці у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 року у справі №925/210/18, розгляд справи № 925/210/18 призначено на 11.07.2018 року.

Сторони до судового засідання, що відбулось 11.07.2018 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, скаржником було заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

15.03.2016 начальником Управління Держпраці у Черкаській області винесено постанову № 23-22-18/0175-125 про накладення на ТОВ "Укртрансдизель" штрафу в розмірі 32 000,00 грн., в зв'язку з порушенням позивачем ч. З ст. 119 КЗпП України та ч. 2 ст. 39 ЗУ "Про військовий обов'язок та військову службу".

28.04.2017 ТОВ "Укртрансдизель" звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування Постанови про накладення штрафу.

29.05.2017 Черкаським окружним адміністративним судом було відкрито провадження у адміністративній справі.

01.06.2017 на підставі Постанови про накладення штрафу головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ У Черкаській області відкрито виконавче провадження № 54050308 та розпочато процедуру примусового стягнення з ТОВ "Укртрансдизель" штрафу в розмірі 32 000,00 грн., 3200 грн виконавчого збору та 260 грн. витрат на проведення виконавчих дій.

26.06.2017 постановою Черкаського окружного адміністративного суду по справі №823/689/17 визнано протиправною та скасовано постанову управління Держпраці у Черкаській області "Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами" від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125.

17.07.2017 ТОВ "Укртрансдизель" згідно ч. 4 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" повідомило про цю обставину Христинівський РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

28.07.2017 виконавче провадження з примусового виконання Постанови про накладення штрафу було закінчено, оскільки рішення, що підлягало виконанню скасовано судом.

08.08.2017 Головним державним виконавцем Христинівського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Діденко М.М. постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.07.2017 скасовано, з підстав, що при винесені постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не було враховано той факт, що рішення суду яким було скасовано виконавчий документ, що підлягав виконанню, не набрало законної сили.

18.08.2017 ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 823/689/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій.

Згідно ст. 38 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Натомість незважаючи на приписи ч. 4 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" Управління Держпраці у Черкаській області не повідомило виконавця про прийняття апеляційної скарги до провадження.

28.08.2017 платіжним дорученням №6 ТОВ "Укртрансдизель" на виконання платіжної вимоги № 6 від 22.08.2017 перерахувало Христинівському РВ ДВС кошти в сумі 35460,00 грн.

Таким чином, вказані кошти були стягнуті на стадії апеляційного оскарження постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 26 червня 2017 року у справі №823/689/17.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 залишено без змін постанову суду першої інстанції. Отже, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 по справі №823/689/17 набрала законної сили.

ТОВ "Укртрансдизель" звернулося до відповідача з вимогою про повернення примусово стягнутих коштів.

Листом від 27.12.2017 за № 11167/9 відповідач повідомив ТОВ "Укртрансдизель", що для вирішення питання щодо повернення стягнутих коштів, рекомендує звернутись до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області, оскільки механізм повернення коштів передбачений наказом МФУ від 03.09.2013 № 787 "Про порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

29.01.2018 ТОВ Укртрансдизель" звернулося до Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області з заявою про повернення коштів.

01.02.2018 Управління Державної казначейської служби України у Христинівському районі Черкаської області листом за № 03-37/133 повідомило, що відповідно до вимог наказу МФУ від 03.09.2013 № 787 "Про порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державних або місцевих бюджетів" (далі - Порядок), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання за формою згідно додатку 1 до цього порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, які підтверджують перерахування коштів була повернута без виконання.

ТОВ "Укртрансдизель" звернулось до відповідача з листом про отримання подання на повернення коштів згідно додатку 1 Порядку.

Відповідач листом від 26.02.2018 за № 911/09-25 відмовило Товариству в наданні подання про повернення коштів мотивуючи тим, що Управління Держпраці Черкаської області не уповноважене здійснювати контроль за правильністю та своєчасністю справляння до бюджету коштів.

Згідно з Положенням про Управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 04.02.2016 року № 8, Управління Держпраці у Черкаські області є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, у розмірі 35460,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що незаконним рішенням Управління Держпраці у Черкаській області від 15.03.2017 №23-22-18/0175-125 "Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами" завдано шкоди товариству з обмеженою відповідальністю "Укртрансдизель" у розмірі 35460,00 грн.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення № 8, Управління Держпраці Черкаській області, згідно покладених на нього завдань, здійснює державніий нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичнії1-, особами, у тому числі, їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовуй найману працю.

Відповідно до внесених до ст. 259 Кодексу законів про працю України змін, Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. До набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України про затвердження порядку проведення перевірок за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовуй: найману працю, діє Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затверджений наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1291/21603.

Згідно п. 2 Порядку № 390 право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов'язків мають повноваження державного інспектора з питань праці (далі - інспектор).

Відповідно до п. 4 Порядку № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Відповідно до абз. 4 п. З Порядку № 390 позапланові перевірки за зверненнями фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 56 Конституції України проголошує право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цього органу.

Крім того, згідно зі статтею 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цієї особи.

Місцевий суд вірно враховує, що відповідно до приписів ст. 19 Конституції України органи влади можуть діяти лише у спосіб, визначений Законом.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювана шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади (його посадових чи службових осіб) має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2017 у справі № 823/689/17 було встановлено відсутність порушень з боку ТОВ "Укртрансдизель" вимог ч. 5 ст. 119 КЗпПУ та ч. 2 ст. 39 ЗУ "Про військовий обов'язок та військову службу", що й стало підставою для визнання судом протиправною та скасування постанови № 23-22-18/0175-125 від 15.03.2017 про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Господарський суд приходить до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача необхідно задовольнити та стягнути з відповідача заподіяну позивачу шкоду у розмірі 35460,00 грн.

Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 10560 грн., судом першої інстанції вірно зазначено наступне.

Відповідно до ст. ст. 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі п. 4 статті 129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як на підставу понесених судових витрат позивач послався на договір про надання професійної правничої допомоги від 01.03.2018 укладений позивачем з адвокатом Підліснюком В.Ю., акт прийому - передачі виконаних робіт від 18.04.2018 року, платіжне доручення № 576 від 18.04.2018 на суму 5 000,00 грн.

Таким чином, позивач належними доказами довів, що поніс витрати лише в розмірі 5 000 грн. на професійну правничу допомогу у зв'язку із даною справою, а не вказаних у позовній заяві 10560 грн..

Отже, до стягненню з відповідача 1 на користь позивача підлягають доведені останнім належними доказами витрати в розмірі 5000 грн. на професійну правничу допомогу у зв'язку із даною справою, так як вказані витрати є судовими.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймається з підстав їх недоведеності та невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам закону.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансдизель" є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі № 925/210/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Управління Держпраці у Черкаській області, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Управління Держпраці у Черкаській області на рішення господарського суду Київської області від 07.05.2018 у справі № 925/210/18 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покласти на Управління Держпраці у Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 року у справі № 925/210/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.05.2018 року у справі № 925/210/18 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/210/18 повернути до суду першої інстанції.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

Є.Ю. Шаптала