ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018р. Справа №914/774/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Палюх Г.І., розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Кур"єр ЛТД", м.Червоноград

про стягнення заборгованості в розмірі 1 075,1 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

Заяв про відвід судді не надходило. Технічна фіксація судового засідання не проводилася.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов РВ Фонду державного майна України по Львівській області до ТзОВ "Кур"єр ЛТД" про стягнення заборгованості в розмірі 1 075,1 грн.

Ухвалою від 03.05.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження призначено на 30.05.2018 року. Ухвалою 30.05.2018 року розгляд справи відлкдаено на 02.07.2018 року.

Представник позивача у судове засідання 02.07.2018 року не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неяки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про час, дати та місце проведення судового засідання, однак на адресу суду повернулися поштові конверти з ухвалами суду від 03.05.2018 року, 30.05.2018р. з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.02.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (надалі позивач, Орендодавець) та ТзОВ «Кур»єр»ЛТД» (надалі відповідач, Орендар) укладено Договір оренди № 33 індивідуально визначеного нерухомого державного майна. Проте, відповідач не виконував свого зобов»язання в частині оплати орендної плати, у зв»язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 1 053,11 грн. Крім того, за несвоєчасну сплату орендної плати, відповідно до п.3.7 договору, позивачем нарховано пеню в розмірі 21,99 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач відзив на позов не подав, позовні вимоги не спростував.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

05.02.2010 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кур»єр» ЛТД» (орендар) укладено договір №33 оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності - вбудованих нежитлових приміщень, загальною площею 17,40 кв.м., які розміщені в одноповерховій будівлі вокзалу станції Червоноград, за адресою: м. Червоноград, вул. Б.Хмельницького,1, що знаходиться на балансі ВП «Львівська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця».

05.02.2010 р. актом приймання-передачі індивідуально визначеного нерухомого Майна, що належить до державної власності згідно Договору, Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в строкове платне користування Майно, а саме, нежитлове приміщення загальною площею 17,4 м.кв., що розміщене в одноповерховій будівлі вокзалу станції Червоноград, за адресою: м. Червоноград, вул. Б.Хмельницького,1.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В порушення п. 5.3 договору відповідач зобовязань щодо сплати орендної плати не здійснив, внаслідок чого у нього станом на момент звернення з позовом виникла заборгованість в розмірі 1053,11 грн. (з урахуванням індексу інфляції), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім, стягнення заборгованості з орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі п. 3.7 договору, пеню в розмірі 21,99 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та правочини.

Згідно зі ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених Законом, а також з угод, не передбачених Законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, таку як: передати майно, сплатити кошти тощо, або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник та кредитор.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 229 Господарського кодексу України визначає, що учасник господарських відносин, у разі порушення ним грошового зобов'язання, не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтями 793 та 795 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 05.02.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та ТзОВ «Кур»єр «ЛТД» укладено Договір оренди № 33 нерухомого державного майна.

Ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п.3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж, у наступному співвідношенні: 70% - до державного бюджету, 30% - на рахунок балансоутримувача.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

В порушення п. 5.3 договору відповідач зобовязань щодо сплати орендної плати не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 1053,11 грн. (з урахуванням індексу інфляції), яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім, стягнення заборгованості з орендної плати, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі п. 3.7 договору, пеню в розмірі 21,99 грн.

Згідно п.3.7 договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Незважаючи на вимоги суду, належних та допустимих доказів виконання своїх зобов'язань за Договором оренди № 33 нерухомого державного майна відповідач не подав, належних та допустимих доказів сплати вказаної заборгованості відповідач не представив.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач не подав докази сплати боргу згідно договору, суд прийшов до висновку, що позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до ТзОВ «Кур»єр» ЛТД» про стягнення боргу є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 3, 11, 202, 204, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 625, 626, 627, 629, 655, 689, 691, 692 ЦК України, ст. ст. 174, 179, 193, 216, 230, 231 ГК України, ст. ст. 3, 7, 11, 42, 46, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кур"єр» ЛТД» про стягнення заборгованості в розмірі 1 075,1 грн. - задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кур"єр» ЛТД» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вулиця Клюсівська,22/52, код ЄДРПОУ 405163) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79000, м.Львів, пл.Січових Стрільців, 3, ) - 1 053,11 грн. боргу, 21,99 грн. - пені, а також судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.

3. Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено « 05» липня 2018 р.

Суддя Горецька З. В.