ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018 року м.Дніпро Справа № 05-01/184/6-12а/10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін:

арбітражний керуючий: ОСОБА_1, посвідчення №82 від 01.02.2013 р., ;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися.

розглянувши апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року (суддя Коваленко Н.М.) у справі № 05-01/184/6-12а/10

за заявою кредитора - Державної податкової інспекції у Криворізькому районі Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

до боржника - державного підприємства "Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд" (далі - ДП "Дирекція КГЗКОР"), м. Долинська Кіровоградської області,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

18.04.2018 року ухвалою господарського суду Кіровоградської області у даній справі постановлено окрему ухвалу щодо старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 та направлено її Головному територіальному управлінню юстиції у Кіровоградській області для притягнення вказаної особи до дисциплінарної відповідальності.

Ухвала мотивована тим, що відділом виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області систематично вчинюються дії щодо примусового виконання рішень та постанов про стягнення виконавчого збору, тощо, на власний розсуд без врахування положень Закону та визначеного судом судового контролю, без врахування інтересів конкурсних кредиторів. Також зазначає, що органом ДВС порушено баланс інтересів учасників провадження, незаконно і неправомірно накладено арешт на грошові кошти, що містилися на розрахунковому рахунку боржника.

Не погодившись з ухвалою суду, до апеляційної інстанції звернувся відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року по справі 05-01/184/6-12а/10.

Узагальнені доводи відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зводяться до того, що згідно зі статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Тобто, накладення арешту на рахунки боржника є першочерговим заходом виконавчого провадження.

Також апелянт вказує на те, що господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, оскільки це суперечить пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

З 19.01.2013 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212-VI від 22.12.2011.

Відповідно до пункту 1-1 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного Закону положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Абзацом третім пункту 1-1 вищезазначених положень передбачено, що положення цього закону, які регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З огляду на те, що провадження у даній справі було порушено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» №4212-VI від 22.12.2011, то при вирішенні судом даної справи в процедурі санації боржника застосовуються положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 за №2343-ХІІ в редакції, яка була чинною до 18.01.2013 включно.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня винесення ухвали про санацію арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» санація - система заходів, що здійснюються під час провадження у справі про банкрутство з метою запобігання визнання боржника банкрутом та його ліквідації, спрямована на оздоровлення фінансово- господарського становища боржника, а також задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів шляхом кредитування, реструктуризації підприємства, боргів і капіталу та (або) зміну організаційно-правової та виробничої структури боржника.

Отже, процедура санації передбачає наявність плану санації, якій повинен виконуватися керуючим санацією.

Відповідно до статті 18 вказаного Закону України протягом трьох місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника керуючий санацією зобов'язаний подати комітету кредиторів для схвалення план санації боржника. План санації повинен містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника, умови участі інвесторів, за їх наявності, у повному або частковому задоволенні вимог кредиторів, зокрема шляхом переведення боргу (частини боргу) на інвестора, строк та черговість виплати боржником або інвестором боргу кредиторам та умови відповідальності інвестора за невиконання взятих згідно з планом санації зобов'язань. План санації повинен передбачати строк відновлення платоспроможності боржника.

Згідно з частиною другої цієї статті заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містять план санації, можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочка та (або) розстрочка платежів або прощення (списання) частини боргів, про що укладається мирова угода; ліквідація дебіторської заборгованості; реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Закону; продаж частини майна боржника; зобов'язання інвестора про погашення боргу (частини боргу) боржника, зокрема шляхом переведення на нього боргу (частини боргу) та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань; виконання зобов'язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов'язань; продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу (для недержавних підприємств); одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок реалізації майна боржника; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі реалізації плану санації. Вихідна допомога у цьому разі виплачується за рахунок інвестора, а за його відсутності - за рахунок реалізації майна боржника або за рахунок кредиту, одержаного для цієї мети;

Стаття 18 Закону передбачає також, що до затвердження господарським судом, план санації повинен бути схвалений комітетом кредиторів.

Процедура санації ДП «Дирекція Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд» введена ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 16.06.2009, проте станом на 18.04.2018 план санації ДП "Дирекція КГЗКОР" не затверджений, а отже накладення арешту на майно боржника не може перешкоджати здійсненню санаційних заходів, які досі не затверджені. Тобто, на думку апелянта, арешт грошових коштів на рахунку боржника не суперечить вимогам пункту 4 статті 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, при відсутності затвердженого плану санації боржника, є порушенням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» винесення ухвали щодо скасування арешту на грошові кошти боржника, який накладений у межах зведеного виконавчого провадження на виконання рішень суду щодо стягнення заборгованості, на яку дія мораторію не поширюється. Вказані висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України №12/58/09 від 31.08.2016.

Крім того, на час винесення процесуального документа державного виконавця про арешт коштів постанова Верховного Суду від 28.03.2018, на яку міститься посилання у оскаржуваній ухвалі, ще не була винесена.

Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що зміст постанови Верховного Суду від 28.03.2018 №05-01/184/6-12а/10 є прямо протилежним змісту постанови Вищого господарського суду №12/58/09 від 31.08.2016. Зазначені рішення прийняті за аналогічних обставин справи, але висновки суду касаційної інстанції є взаємовиключними.

Зазначає, що при здійснені виконавчих дій державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області діяв в межах наданих йому повноважень, у відповідності та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень.

З огляду на викладене вважає, що окрема ухвала Господарського суду Кіровоградської області №05-01/184/6-12а/10 від 18.04.2018 щодо старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року у справі № 05-01/184/6-12а/10 та призначено до розгляду на 07.06.2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.06.2018 року, у зв'язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 05-01/184/6-12а/10, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

07.06.2018 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.06.2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.06.2018 року, у зв'язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 05-01/184/6-12а/10, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Паруснікова Ю.Б., Чередка А.Є.

26.06.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав пояснення по справі на навів обґрунтування своїх заперечень з посиланням на норми законодавства та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Від скаржника надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Інші учасники справи у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, за винятком ЗАТ "КРИВОРІЖГАЛБУД" та Криворізької міжрайонної ДПІ.

Оскільки оскаржувана ухвала (окрема ухвала) стосується лише державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без інших учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши арбітражного керуючого, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року у справі 05-01/184/6-12а/10 слід залишити без змін з наступних підстав.

Встановлені та неоспорені обставини даної справи і відповідні їм правовідносини полягають у тому, ухвалою від 16.06.2009 господарський суд в задоволенні клопотань про продовження процедури розпорядження майном боржника та повноважень розпорядника майна, арбітражного керуючого ОСОБА_3 відмовив. Ввів процедуру санації боржника ДП "Дирекція КГЗКОР". Призначив керуючим санацією боржника ДП "Дирекція КГЗКОР" арбітражного керуючого ОСОБА_4

Ухвалою від 16.06.2017 господарський суд заяву № 01-20/16 від 16.05.2017 арбітражного керуючого ОСОБА_4 про звільнення від виконання повноважень керуючого санацією боржника та клопотання № б/н від б/д комітету кредиторів задовольнив. Припинив обов'язки арбітражного керуючого ОСОБА_4 в якості керуючого санацією ДП "Дирекція КГЗКОР" з 16.06.2017. Призначив керуючим санацією боржника - ДП "Дирекція КГЗКОР" арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою від 04.08.2017 господарський суд, зокрема, клопотання № 02-01/570 від 07.07.2017 керуючого санацією, арбітражного керуючого ОСОБА_5, з уточненнями № 02-01/599 від 18.07.2017, задовольнив. Зняв арешт, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 постановами ВП № 53581308 від 15.03.2017; ВП № 54105203 від 09.06.2017; ВП № 54105332 від 09.06.2017; ВП № 54105404 від 09.06.2017; ВП № 54105455 від 09.06.2017; ВП № 54104645 від 09.06.2017; ВП № 54104726 від 09.06.2017; ВП № 54104549 від 09.06.2017; ВП № 54105250 від 09.06.2017; ВП № 53581308 від 26.06.2017, на грошові кошти що містяться на рахунку: назва фінансової установи: Долинське ТВБВ № 10010/0103 філії - Кіровоградського обласного управління AT "ОЩАДБАНК", номер рахунку: 6, та належать боржнику - ДП "Дирекція КГЗКОР" (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, місто Долинська, ПРОММАЙДАНЧИК, ).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 року у справі № 05-01/184/6-12а/10 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 року у справі №05-01/184/6-12а/10 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2018 касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 та на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі № 05-01/184/6-12а/10 залишено без задоволення. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2017 у справі № 05-01/184/6-12а/10 залишено без змін.

Ухвалою від 09.10.2017 господарський суд клопотання № 02-01/813 від 28.09.2017 керуючого санацією, арбітражного керуючого ОСОБА_5 задовольнив. Зняв арешт, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 - постановами ВП № 54780349 від 26.09.2017, ВП № 54780806 від 26.09.2017, ВП № 54780976 від 26.09.2017, ВП № 54780497 від 26.09.2017, ВП № 54781567 від 26.09.2017, ВП № 54781431 від 26.09.2017, ВП № 54781485 від 26.09.2017, ВП № 54781371 від 26.09.2017 на грошові кошти, що містяться на рахунку: назва фінансової установи: Долинське ТВБВ № 10010/0103 філії - Кіровоградського обласного управління AT "ОЩАДБАНК", номер рахунку: 6, та належать боржнику - ДП "Дирекція КГЗКОР" (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, місто Долинська, ПРОММАЙДАНЧИК, ).

З метою поновлення балансу інтересів учасників, господарський суд ухвалою від 18.04.2018 зняв арешт, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 постановою № 43676317 від 15.03.2018 на грошові кошти, що містяться на рахунку: назва фінансової установи: Долинське ТВБВ № 10010/0103 філії - Кіровоградського обласного управління AT "ОЩАДБАНК", номер рахунку: 6, та належать боржнику - ДП "Дирекція КГЗКОР" (28500, Кіровоградська обл., Долинський район, місто Долинська, ПРОММАЙДАНЧИК, ), тим самим клопотання №02-01/43 від 22.01.2018 керуючого санацією, арбітражного керуючого ОСОБА_5 з уточненням №02-18/260 від 21.03.2018 задовольнив.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема, порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

За ч. 1 ст. 5 Закону - провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

При цьому, Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство, відновлення платоспроможності боржника, визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, укладення мирової угоди між боржником та кредиторами, задоволення вимог кредиторів тощо. (п. 2.1. Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI))

Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником стосовно якого порушено справу про банкрутство грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. (абзац двадцять четвертий статті 1 Закону)

За ч. 4, 5, 6 ст. 12 Закону - мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли у зв'язку з відмовою боржника від виконання зобов'язань, у порядку, передбаченому частиною десятою статті 17 цього Закону.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону керуючий санацією, зокрема, зобов'язаний: розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном боржника та санації; заявляти в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог кредиторів, зазначених в абзаці сьомому цієї частини.

За ч. 4 ст. 17 Закону з дня винесення ухвали про санацію арешт на майно боржника та інші обмеження дій боржника щодо розпорядження його майном можуть бути накладені лише в межах процедури санації, у разі, якщо вони не перешкоджають виконанню плану санації та не суперечать інтересам конкурсних кредиторів.

Не зважаючи на наявність зазначеної норми Закону відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області вкотре накладено арешт на кошти на рахунках боржника без врахування відповідних положень Закону при виконанні постанов ДВС у зведеному виконавчому провадженні про стягнення поточної заборгованості, а також заборгованості з виконавчого збору, тощо.

Тобто, відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області систематично вчинюються дії щодо примусового виконання судових рішень та постанов про стягнення виконавчого збору, тощо, на власний розсуд без врахування положень Закону та визначеного Законом судового контролю, без врахування інтересів конкурсних кредиторів.

При цьому, відсутність затвердженого судом плану санації боржника не надає право органу ДВС діяти виключно на власний розсуд. Відсутність затвердженого судом плану санації боржника не є перешкодою для зняття арешту, накладеного на грошові кошти боржника, оскільки питання несуперечності та неперешкоджання плану санації потребує оцінки при накладенні арешту на майно боржника, а не при вирішенні питання про його зняття, що є предметом судового розгляду, і тільки в межах процедури санації. (п. 25 постанови Верховного Суду від 28.03.2018 у даній справі).

Господарським судом також враховано, що підприємство-боржник є соціально орієнтованим державним підприємством, здійснює централізоване постачання питної води, про що має безстрокову ліцензію. Через неправомірне накладення арешту на майно боржника поза межами санації боржник знаходиться під загрозою відключення електроенергії, оскільки позбавлений можливості сплатити ПАТ "КІРОВОГРАДОБЛЕНЕРГО" грошові кошти з арештованого рахунку, що може спричинити негативні соціальні наслідки, навіть екологічну катастрофу, враховуючи ті обставини, що боржник є єдиним, безальтернативним постачальником води населенню, всім установам, підприємствам та організаціям, а також єдиним підприємством - очисником комунікаційних стоків на території міста Долинська.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Отже, окрім порушення регламентованої законодавством національної процедури накладення арешту в межах санації, органом ДВС порушено баланс інтересів учасників провадження, незаконно і неправомірно накладено арешт на грошові кошти, що містилися на розрахунковому рахунку боржника.

Одна з ухвал суду про зняття арештів з рахунків боржника, накладених ДВС, як зазначалося раніше, разом з постановою апеляційного суду була оскаржена Головним територіальним управлінням юстиції у Кіровоградській області до Верховного Суду та залишена без змін судом касаційної інстанції.

Не зважаючи на наявність такої постанови Верховного Суду і положень ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за якими - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. В засіданні суду 18.04.2018 позиція старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо правомірності накладення нею арештів на рахунки боржника була незмінна.

В даному випадку порушення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2, зокрема, ч. 1 ст. 5, ч. 4 ст. 17 Закону має незмінно систематичних характер. Оскільки господарський суд вже тричі вирішив питання у справі № 05-01/184/6-12а/10 про банкрутство ДП "Дирекція КГЗКОР" щодо зняття арештів (арешту), накладених старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_2 за тих самих обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України - суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. (ч. 3 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України)

За ч. 6, 7 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України - окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а скаржником не наведено доводів, які спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року у справі № 05-01/184/6-12а/10 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 18.04.2018 року у справі № 05-01/184/6-12а/10 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складений 27.06.2018 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Суддя А.Є. Чередко