ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 червня 2018 р. Справа № 903/233/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного підприємства "Технопостачкомплект"

до відповідача: Державного підприємства "Цуманське лісове господарство"

про стягнення 8 772,96 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 19 від 12.03.2018 року;

від відповідача: н/з.

Права та обов'язки учаснику судового процесу роз'яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

Суть спору: Приватне підприємство "Технопостачкомплект" звернулося до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" 8772,96 грн. заборгованості по оплаті відсотків за користування товарним кредитом.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 23 від 06.03.2017 року, а саме в частині строків оплати товару.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 05.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.04.2018 року і зобовязано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.06.2018 року, зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 05.04.2018 року.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 21.06.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання 21.06.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджено повернутими на адресу суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 807.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю з огляду на таке.

06.03.2017 року між Приватним підприємством "Технопостачкомплект" (Постачальник) та Державним підприємством "Цуманське лісове господарство" (Покупець) було укладено договір поставки №23 (а.с. 6-7), згідно з умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати або передати зі свого складу покупцю у власність нафтопродукти (надалі товар) в асортименті, кількості, за ціною, що зазначені в накладних, які підписуються представниками сторін договору, а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Згідно з п. п. 2.2, 2.3 договору загальна кількість товару, асортимент і ціна погоджується сторонами при оформленні замовлення та визначаються в накладних. Загальна сума поставки складає 54 831 грн., в яку включено ПДВ 20%.

Пунктом 4.3 договору сторонами було визначено, що поставка кожної партії товару здійснюється на підставі накладної, згідно замовлення Покупця.

У відповідності до п.п. 5.1., 5.2., 5.3., 5.4. договору покупець має право здійснити повну або часткову оплату отриманого товару на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3-х календарних днів з дня відвантаження, зазначеного в накладних. У випадку не оплати покупцем відвантаженої партії товару в строки, вказані в п.5.1 договору, постачальник має право рахувати, а покупець дає згоду на те, щоб неоплачений товар рахувався поставленим на умовах товарного кредиту терміном на 30 календарних днів, починаючи з дня відвантаження товару з нарахуванням покупцю 2% за кожен день використання товарного кредиту. Покупець зобов'язується: оплатити товар, поставлений на умова товарного кредиту і сплачувати відсотки за його використання в терміни, вказані в п. 5.3 договору. Під наданням покупцем згоди на те, щоб неоплачений товар рахувався поставленим на умовах товарного кредиту, розуміється підписання даного договору; оплатити суму товарного кредиту на 31-й день від дати відвантаження, вказаної в накладній, а відсотки за його використання протягом семи календарних днів з дня отримання вимоги від постачальника про оплату. Покупець має право на дострокове погашення товарного кредиту і відсотків за його використання. Відсотки нараховуються на залишок заборгованості. Якщо після закінчення 30-ти днів користування товарним кредитом покупець не внесе передбачених договором платежів, він продовжує сплачувати відсотки за користування товарним кредитом до повного погашення заборгованості, а також сплачувати пеню в розмірах, передбачених в п. 8.1 договору.

Відповідно до п. 7.1. даний договір набирає законної сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2017 року, але в будь-якому випадку до повного виконання взятих на себе сторонами зобов'язань.

Договір поставки №23 від 06.03.2017 року предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

В даному випадку відносини між сторонами носять договірний характер.

На виконання умов договору поставки №23 від 06.03.2018 року позивач поставив, а відповідач отримав нафтопродукти на суму 54 831 грн, що підтверджується видатковою накладною № від 06.03.2017 року (а.с. 8), підписаною представниками сторін та скріпленою печатками сторін.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав у повному обсязі, проте з пропуском встановленого п. 5.1 договору 3-х денного строку, що підтверджується платіжним дорученням №797 від 15.03.2017 року (а.с. 11).

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Товарний кредит - товари (роботи, послуги), що передаються резидентом або нерезидентом у власність юридичних чи фізичних осіб на умовах договору, що передбачає відстрочення остаточних розрахунків на визначений строк та під процент. Товарний кредит передбачає передачу права власності на товари (роботи, послуги) покупцеві (замовникові) у момент підписання договору або в момент фізичного отримання товарів (робіт, послуг) таким покупцем (замовником), незалежно від часу погашення заборгованості (п. 14.1.245 ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 14.1.206 ст. 14 Податкового кодексу України, проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. До процентів включаються: платіж за використання коштів або товарів (робіт, послуг), отриманих у кредит; платіж за використання коштів, залучених у депозит; платіж за придбання товарів у розстрочку; платіж за користування майном згідно з договорами фінансового лізингу (оренди) (без урахування частини лізингового платежу, що надається в рахунок компенсації частини вартості об'єкта фінансового лізингу); винагорода (дохід) орендодавця як частина орендного платежу за договором оренди житла з викупом, сплачена фізичною особою платнику податку, на користь якого відступлено право на отримання таких платежів. Проценти нараховуються у вигляді відсотків на основну суму заборгованості чи вартості майна або у вигляді фіксованих сум.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 5 ст. 694 ЦК України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Беручи до уваги те, що відповідач своєчасно не оплатив передані у його власність нафтопродукти, допустив у зв'язку з цим прострочення платежів понад терміни, встановлені у п. 5.1 договору поставки №23 від 06.03.2017 року, суд вважає, що товарно-матеріальні цінності, відпущені згідно з видатковою накладною № від 06.03.2017 року, були передані відповідачу на умовах товарного кредиту із сплатою відсотків за користування товарним кредитом, а тому вимога позивача про стягнення з ДП "Цуманське лісове господарство" 8 772,96 грн. відсотків за користування товарним кредитом є обґрунтованою, підтвердженою наявними в матеріалах справи документами та такою, що підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 6, 11, 251, 252, 255, 509, 525, 526, 527, 536, 599, 627-629, 692, 694, 712 Цивільного кодексу України, п.п. 14.1.206, 14.1.245 ст. 14 ПК України, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" (Волинська область, Ківерцівський район, селище міського типу Цумань, вул. Незалежності,124, код 00991491) на користь Приватного підприємства "Технопостачкомплект" (місто Луцьк, вул. Стрілецька, 4, код 38339731) 8 772 грн. 96 коп. заборгованості та 1 762 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

27.06.2018 року.

Суддя С. В. Костюк