ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.м. Харків Справа № 922/1102/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ,

до Фізичної особи - підприємця Соколової Тетяни Олексіївни, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1,

про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії у сумі 20 286, 90 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача - Табарчі Г.О., довіреність № 40-3273/138 від 08.08.16;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Соколової Тетяни Олексіївни про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 13134 від 01.05.2005 у сумі 20286, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов тимчасового договору №13134 про постачання теплової енергії від 01.05.2018, у відповідача виникла заборгованість з оплати теплової енергії перед позивачем у розмірі 20286, 90 грн., що і стало підставою звернення позивача до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2018, позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з порушенням вимог ст. 162, 164, 172 ГПК України, а саме, до позовної заяви не надано обгрунтованого розрахуноку сум, що стягуються (із зазначенням періоду та суми заборгованості) та доказів часткової сплати відповідачем рахунків за спожиту теплову енергію.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1102/18 та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 11год.30хв. 11.06.2018 року, з повідомленням сторін.

Протокольної ухвалою від 11.06.2018 відкладено розгляд справи по суті у зв'язку з відсутністю доказів отримання ухвали про відкриття провадження по справі на 03.07.2018 о 14.00год

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив стягнути з відповідача суму основної заборгованості за договором про постачання теплової енергії №13134 від 01.05.2018 у сумі 20 286, 90 грн.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання". Разом з цим, судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 03.07.2018 року, місцезнаходження відповідача - м. Харків, пров. Плетнівський, 12, кв. 15 та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву. Водночас, як вбачається з оголошення на офіційному сайті господарського суду Харківської області, судом до уваги відповідача було розміщено інформаційне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (стара редакція ГПК України). За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" згідно п.1.1 Статуту засновано відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про підприємства в України», «Про підприємництво», «Про власність» та інших законодавчих актів України КП "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення № 191/03 від 24.09.03 р. XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова".

Метою діяльності підприємства є задоволення потреб населення міста Харкова, державних, кооперативних, суспільних, приватних підприємств і організацій у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Як вбачається з Рішення Харківської міської ради №925 від 12.07.2000 разом з додатком та свідоцтва на право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_2 від 10.09.2003, відповідач Фізична особа - підприємець Соколова Тетяна Олексіївна, займає нежитлові приміщення будинку за адресою - 61003, м. Харків, пров. Плетнівський, 12.

Система опалення відповідача централізована, єдина з системою опалення будинку, окремого теплового вводу в приміщення відповідача немає. Цей факт підтверджується актами про підключення та відключення опалення до приміщень відповідача, де зазначено, що опалення приміщень - централізоване. Підключення та відключення споживачів, що мають єдину з житловими будинками систему опалення, здійснюється одночасно з підключенням та відключенням внутрішньої системи опалення та гарячого водопостачання житлових будинків в цілому. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об'єднує усі приміщення в житловому будинку. У звязку з тим, що приміщення відповідача не обладнані окремим тепловим вводом, КП «Харківські теплові мережі» не мало технічної можливості провести окреме відключення приміщень відповідача від джерела теплової енергії, оскільки це спричинило б порушення теплового балансу усього будинку в цілому та порушення прав та інтересів мешканців цього будинку. Можливості відключення окремих приміщень в житловому будинку немає.

Матеріалами справи підтверджується, що КП «Харківські теплові мережі» на підставі тимчасового договору про постачання теплової енергії №13134 від 01.05.2005, укладеного між позивачем та відповідачем, здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський, 12. Система теплопостачання відповідача є невід'ємною частиною системи теплопостачання зазначеного житлового будинку. На підставі зазначеного відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач сплачує рахунки, але не в повному обсязі.

Відповідно до умов договору №13134 від 01.05.2005, КП «Харківські теплові мережі» (Енергопостачальна організація) зобовязалося постачати відповідачеві (Споживачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах на потреби, перелік яких вказано в п. 2.1. договору, а відповідач зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором, а саме розділом 6 договору. У відповідності до п. 6.3 договору відповідач повинен був за 10 днів до початку розрахункового періоду сплатити позивачу попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

КП «Харківські теплові мережі» свої зобовязання виконало в повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору в період з грудня 2012 року по березень 2018 року здійснило відпуск теплової енергії у приміщення відповідача та направив на його адресу рахунки на оплату спожитої теплової енергії за вищевказаний період.

В свою чергу позивачем доведено, що відповідач здійснював оплату за даним договором частково, що підверджує неналежність виконання зобов'язання відповідачем. У зв'язку з чим, розмір заборгованості відповідача за використану теплову енергію за період з грудня 2012 року по березень 2018 року становить 20 268,93 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГК України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно до ч. 7 ст. 179 ГПК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з аналізу вказаної норми належність виконання зобов'язання є оціночною категорією. Оцінка належності здійснюється на підставі основних критеріїв, встановлених коментованою статтею. Перелік таких критеріїв визначений в порядку приорітету, отже при визначенні належності слід виходити із того, чи відповідає виконання наведеним критеріям. Критерії належного виконання можна умовно поділити на дві групи: 1) основні критерії; 2) додаткові критерії.

До основних критеріїв належності виконання можна віднести відповідність виконання умовам договору та вимогам Цивільного кодексу та іншим актам законодавства. Оскільки статтями 9 та 627 ЦК визначений один із загальних принципів договірних правовідносин - принцип свободи договору, для визначення належності виконання зобов'язання перш за все необхідно встановити, чи відповідає виконання умовам укладеного сторонами цивільно-правового договору. При цьому не має значення, які це умови - істотні (ст. 638 ЦК), або ті, які сторони узгодили виключно за власною згодою. Якщо умова виконання закріплена у договорі, вона є обов'язковою для сторін та є критерієм належності виконання. До основних критеріїв належності виконання можна віднести також і відповідність виконання вимогам ЦК та інших актів цивільного законодавства. Такі вимоги діють або якщо сторони не визначили інших правил в договорі, або якщо ці норми є імперативними.

Враховуючи часткову оплату відповідачем використаної теплової енергії згідно тимчасового договору про постачання теплової енергії №13134 від 01.05.2005, суд дійшов висновку про неналежність виконання відповідачем умов договору, а відтак зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 20 268,93 грн. основної заборгованості за використану теплову енергію обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Соколової Тетяни Олексіївни, (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/рахунок 2313, ФХОУ ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 351823, ) 20 268,90грн. - основної заборгованості за використану теплову енергію та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00грн..

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 06.07.2018 р.

Суддя Н.А. Новікова