ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 липня 2018 року Справа № 915/674/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали.

за позовом: Комунального закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська», 55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, бульвар Цвіточний, 4

до відповідача: Приватного підприємства «Южноукраїнський комбінат», 55001, Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Миру, 11

про: визнання договорів в частині включення до ціни ПДВ недійсним та повернення коштів.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Миколаївської області №154 від 02.07.2018 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/674/18, визначено, що підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/674/18 є те, що під час попереднього автоматизованого розподілу справи не відбулося визначення головуючого судді у справі (не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу судової справи), у зв’язку з відсутністю (тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження у період з 02.07.2018 до 04.07.2018 для участі у кваліфікаційному оцінюванні) всіх суддів, які розглядають спори між господарюючими суб’єктами, окрім справ про банкрутство та інші спори, пов’язаних із банкрутством, що унеможливлює визначення серед суддів відповідної спеціалізації головуючого судді для розгляду справи, автоматизований розподіл судової справи №915/674/18, здійснити 05 липня 2018 року. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2018 - справу №915/674/18 призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

02.07.2018 Комунальний заклад «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська» звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою №487/07-01-11 від 27.06.2018 до Приватного підприємства «Южноукраїнський комбінат» в якій просить суд:

- визнати недійсним Договір про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення оздоровчо – реабілітаційних послуг №1/2017-Б/157 від 20 грудня 2017 року в частині сплати податку на додану вартість передбаченого п.3.1 договору;

- визнати недійсним Договір про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення соціальної реабілітації дітей - інвалідів №2/2017-Д/158 від 20 грудня 2017 року в частині сплати податку на додану вартість передбаченого п.3.1 договору;

- зобов’язати Приватне підприємство «Южноукраїнський комбінат» повернути Комунальному закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська» кошти неправомірно утриманої суми податку на додану вартість у розмірі 28 774,87 грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що між Приватним підприємством «Южноукраїнський комбінат» та Комунальним закладом «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська» укладено Договори про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення оздоровчо – реабілітаційних послуг №1/2017-Б/157 від 20 грудня 2017 року на загальну суму 320 600,00 грн. з ПДВ та Договір про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення соціальної реабілітації дітей - інвалідів №2/2017-Д/158 від 20 грудня 2017 року на загальну суму 106 900,00 грн. з ПДВ. За період з 01.01.2018 по 31.05.2018 виконавцем поставлено, замовником прийнято товар на загальну суму 172 649,13 грн. в тому числі ПДВ 28 774,87 грн. Позивач на підставі роз’яснень ДФС звернувся до відповідача листом з метою повернення сплаченого ПДВ, у наданій відповіді на претензію відповідач вважає претензію необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що оскільки кошти податку на додану вартість відповідачем були отримані всупереч норм Податкового кодексу України, і в добровільному порядку відповідач відмовляється їх повернути, то позивач вважає, що належним способом захисту прав є відновлення стану, яке існувало до порушення прав, шляхом повернення коштів сплачених сум ПДВ у розмірі 28 774,87 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви №487/07-01-11 від 27.06.2018 суд прийшов до висновку про повернення вказаної позовної заяви та доданих до неї документів виходячи з наступного:

У відповідності до ст.173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, - суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об’єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.6 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18 (зі змінами та доповненнями), - позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Позивачем порушено правило об’єднання позовних вимог. Так, в позовній заяві №487/07-01-11 від 27.06.2018 позивачем ставляться вимоги про визнання недійсними двох окремих Договорів, а саме:

- визнання недійсним Договору про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення оздоровчо – реабілітаційних послуг №1/2017-Б/157 від 20 грудня 2017 року в частині сплати податку на додану вартість передбаченого п.3.1 договору;

- визнання недійсним Договору про надання послуг їдалень з постачання готової їжі з доставкою для харчування підопічних відділення соціальної реабілітації дітей - інвалідів №2/2017-Д/158 від 20 грудня 2017 року в частині сплати податку на додану вартість передбаченого п.3.1 договору;

- зобов’язати Приватне підприємство «Южноукраїнський комбінат» повернути Комунальному закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська» кошти неправомірно утриманої суми податку на додану вартість у розмірі 28 774,87 грн., тобто вказані позовні вимоги не пов’язані між собою ні підставою виникнення ні поданими доказами то відсутні підстави для застосування положень ст.173 ГПК України.

За таких обставин, позовну заяву №487/07-01-11 від 27.06.2018 і додані до неї документи слід повернути Комунальному закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська», у зв’язку з порушенням правила об’єднання позовних вимог.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.173, пунктом 2 ч.5 статті 174, ст. 234, 235 ГПК України, - суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву №487/07-01-11 від 27.06.2018 і додані до неї документи Комунальному закладу «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Южноукраїнська» .

Додаток:

-          позовна заява №487/07-01-11 від 27.06.2018 з додатками – на 56–ти

аркушах.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текс ухвали складено та підписано 10.07.2018

Суддя Н.О. Семенчук