ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018. Справа № 917/414/18

м. Полтава

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022, в особі структурного підрозділу Карлівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Радевича, 16, м. Карлівка, 39500

до Карлівської центральної районної лікарні ім. Радевича, вул. Радевича, 2, м. Карлівка, Полтавська область, 39500

про стягнення 10852,01 грн.

Суддя господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго", в особі структурного підрозділу Карлівської філії Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (далі - позивач/ ПАТ "Полтаваобленерго") звернулося з позовною заявою до господарського суду Полтавської області про стягнення з Карлівської центральної районної лікарні ім. Радевича (далі - відповідач/ Карлівська ЦРЛ) 10852,01 грн. пені за несвоєчасно оплачену попередню оплату електроенергії. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 132 від 30.12.2015.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.05.2018. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що попередня оплата електроенергії є необов'язковою, а також на те, що він як бюджетна установа не має фінансової спроможності сплачувати попередню оплату.

Рішення приймається 11.07.2018. у зв'язку із перебуванням судді господарського суду Полтавської області Семчук О.С. у відпустці, в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач за договором) було укладено договір про постачання електричної енергії № 132 (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 260,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об'єктів і засобів комерційного обліку", а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків" та "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п. 2.3.3., п. 2.3.4. договору).

Згідно п. 2 Додатку № 2 до договору "Порядок розрахунків" споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

Розрахунковим вважається період з 8:00 годин 15 числа попереднього місяця до 8:00 годин такого ж числа поточного місяця (п. 1 Додатку № 2).

Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії на 2017 рік погоджені сторонами у додатку № 1 до договору.

Згідно п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Позивач стверджує, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного здійснення передоплати заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

В зв'язку з цим, позивач нарахував відповідачу пеню за нездійснення передоплати за липень, серпень, жовтень, листопад і грудень 2017 року у розмірі 10852,01 грн. Вказану суму пені позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що він є розпорядником бюджетних коштів і може здійснювати платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. У помісячному розписі по КЕКВ 2273 "Оплата за електроенергію" закладено кошти тільки для оплати за фактично спожиту електроенергію. Також відповідач вказує на те, що відповідно до п. 6.1. Правил користування електричною енергією, попередня оплата електричної енергії не є обов'язковою для установ та організацій, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету.

Крім цього, відповідач вказує, що між ним та позивачем на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" були укладені договори купівлі-продажу електричної енергії № 132/12 від 18.01.2017. та № 132/13 від 13.10.2017.

Дослідивши надані позивачем копії договору № 132/12 від 18.01.2017. про закупівлю електричної енергії (далі - договір № 132/12) та договору купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017. (далі - договір № 132/13), які укладені між сторонами, суд встановив:

Згідно п. 1.1. договору № 132/12 та договору № 132/13 позивач зобов'язався поставити відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач - прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії згідно з умовами цих договорів.

Відповідно до п. 4.1. договору № 132/12 замовник здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2015. № 132. Замовник має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

Згідно п. 4.1. договору № 132/13 покупець здійснює оплату вартості обсягу електричної енергії відповідно до додатку № 2 до договору про постачання електричної енергії від 30.12.2015. № 132. Покупець має право здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання на строк до шести місяців в межах бюджетного року.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 4.2.1. договору № 132 від 30.12.2015. за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та трьох відсотків річних з простроченої суми.

Згідно наданого позивачем розрахунку, він нарахував відповідачу пеню за не внесення останнім попередньої оплати за електроенергію, на суми передоплати за липень-грудень 2017 року за загальний період з 15.06.2017. по 14.12.2017.

Судом встановлено, що придбання відповідачем електроенергії здійснювалося за бюджетні кошти. В зв'язку з цим між сторонами було укладено договір № 132/12 від 18.01.2017. про закупівлю електричної енергії та договір купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017.

Придбання товарів за бюджетні кошти врегульовано Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.96. № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.96. за № 417/1442 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 492 від 06.04.2017., розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Судом встановлено, що Додатком № 2 до договору № 132 передбачено сплату споживачем передоплати у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Проте, у договорах про закупівлю № 132/12 та № 132/13 встановлено право відповідача здійснювати попередню оплату за послуги з електропостачання.

Тобто, умови договорів про закупівлю відрізняються від умов договору про постачання електричної енергії. Суд вважає, що оскільки договори № 132/12 від 18.01.2017. про закупівлю електричної енергії та договір купівлі-продажу електричної енергії № 132/13 від 13.10.2017. укладені на виконання договору про постачання електричної енергії № 132 від 30.12.15. та пізніше за цей договір, то при здійсненні розрахунків за електроенергію поставлену у 2017 році сторонам необхідно керуватися саме умовами договорів № 132/12 та № 132/13. Суд при цьому враховує, що сторони, укладаючи договори пізніше, мали можливість передбачити в них обов'язкову умову щодо передоплати, але не зробили цього, а навпаки передбачили право здійснення відповідачем попередньої оплати, а не його обов'язок.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач, як бюджетна установа, може здійснювати передоплату за послуги з електропостачання, і внесення передоплати є правом, але не обов'язком відповідача.

В зв'язку з цим, нарахування позивачем пені відповідачу за несвоєчасно оплачену попередню оплату електроенергії є безпідставним.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 10852,01 грн. пені за несвоєчасно оплачену попередню оплату електроенергії, позивачем не обґрунтовано, в зв'язку з цим позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук