ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про розгляд заяви

"09" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/4181/14
Господарський суд Одеської області у складі судді Грабован Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Майданик Ю.В.

дослідивши матеріали справи

за заявою: Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області

до боржника: Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова (67755, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Бритівка, вул. Леніна, буд. 46; )

про визнання банкрутом

у відкритому судовому засіданні за участі

представників сторін та учасників:

від кредиторів: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області - Старикова Н.А. за довіреністю №5 від 09.01.2018р.;

ліквідатора банкрута: арбітражного керуючого Костіна С.О.;

присутні: від ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8

Історія справи

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя - Лепеха Г.А.) від 28.10.2014р. (т. 2 а.с. 5-9) порушено провадження у справі про банкрутство Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова; визнано грошові вимоги Білгород-Дністровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова у сумі 1089121,82 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова; розпорядником майна Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова призначено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою попереднього засідання суду від 09.12.2014р. затверджено реєстр вимог кредиторів Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова з вказівкою черговості та розміру вимог (т. 4 а.с. 146-148).

Постановою господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. сільськогосподарський виробничий кооператив імені Кутузова визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (т. 4 а.с. 155-158).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.08.2017р. суддею Грабован Л.І. справу №916/4181/14 прийнято до свого провадження (т. 10 а.с. 112-113).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2018р. відмовлено у задоволенні скарги ФОП Горобець Л.І. на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.; заяву арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про дострокове припинення повноважень ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова - задоволено; звільнено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. від виконання повноважень ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова; призначено ліквідатором Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова арбітражного керуючого Костіна С.О.

Зміст питань, що розглядаються судом. Заяви учасників.

28.02.2018р. ФОП Горобець Л.І. звернулася до господарського суду Одеської області із заявою (т. 13 а.с. 85) про накладення арешту на майно боржника, а саме на базу відпочинку „Колос", розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №26 з метою збереження майна боржника та задоволення вимог кредиторів в доповнення до скарги на бездіяльність ліквідатора.

До вказаної заяви додано копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 13 а.с. 86).

Обставини, встановленні судом

Згідно п. 4 постанови господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. про визнання банкрутом у цій справі скасовується арешт, накладений на майно сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2015р. визнано вимоги ФОП Горобець Л.І. до боржника сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузовав сумі 246018 грн. та віднесено до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, ФОП Горобець Л.І. не є конкурсним кредитором.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2018р. відмовлено у задоволенні скарги ФОП Горобець Л.І. на бездіяльність ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.; заяву арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про дострокове припинення повноважень ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова - задоволено; звільнено арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. від виконання повноважень ліквідатора Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова; призначено ліквідатором Сільськогосподарського виробничого кооперативу імені Кутузова арбітражного керуючого Костіна С.О.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ч. 1 ст. 2 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Ч. 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно абз. 2, 3 ч. 1 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасниками зборів кредиторів боржника з правом вирішального голосу є конкурсні кредитори, визнані господарським судом та внесені до реєстру вимог кредиторів. У зборах кредиторів боржника можуть брати участь із правом дорадчого голосу: кредитори, вимоги яких увійшли до реєстру вимог кредиторів окремо; представник працівників боржника; уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника; представник органу, уповноваженого управляти державним майном; арбітражний керуючий.

Ч. 4 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень. Під час визначення кількості голосів кредиторів з правом вирішального голосу не враховуються суми неустойки (штрафу, пені), інші фінансові санкції, моральна шкода, судовий збір у справі про банкрутство, заявлені або сплачені кредиторами в провадженні у справі про банкрутство.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); підготовку та укладення мирової угоди; схвалення плану санації боржника, змін та доповнень до нього у випадках, передбачених цим Законом;визначення складу майна в разі продажу частини майна у процедурі санації боржника або ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Ч. 1 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Висновки суду

Оскільки в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута, майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень.

Тобто, з моменту відкриття відносно боржника ліквідаційної процедури всі без винятку обтяження чи інші обмеження щодо розпорядження його майном підлягають скасуванню.

Існування не скасованих заборон на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Законом обов'язків.

Разом з тим, з метою виконання ліквідатором належним чином покладених на нього функцій, у тому числі з реалізації майна банкрута, законодавець передбачив у якості наслідків визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури скасування арешту, накладеного на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, а також недопущення накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута.

Таким чином, саме на ліквідатора покладаються повноваження щодо збереження майна банкрута та його реалізації з метою задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи положення вищезазначених статей Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд зазначає, що особи, вимоги, яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, не є конкурсними кредиторами. Це означає, що такий кредитор не може брати участь в представницьких органах кредиторів з правом вирішального голосу, тобто він не може впливати на юридичну долю боржника та на хід процедури банкрутства; його вимоги погашаються в шостій черзі в ліквідаційній процедурі.

Приймаючи до уваги те, що ФОП Горобець Л.І. є кредитором, вимоги якого заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, тобто не є конкурсним кредитором, а тому правом на звернення до господарського суду Одеської області із заявою про накладення арештів не наділена.

Враховуючи те, що ФОП Горобець Л.І. у заяві не викладено обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та правових підстав, не надано доказів у відповідності до ст. 91 ГПК України, а також те, що після визнання боржника банкрутом накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається, суд відмовляє у задоволенні заяви ФОП Горобець Л.І. про накладення арешту на майно боржника, а саме на базу відпочинку „Колос", розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №26.

Керуючись ст.ст. 38, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 73, 74, 80, 91, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ФОП Горобець Л.І. у задоволенні заяви про накладення арешту на майно боржника, а саме на базу відпочинку „Колос", розташовану за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд №26.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу та ч. 4 ст. 8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Копію ухвали надіслати: ФОП Горобець Л.І. (67700, АДРЕСА_1).

Суддя Л.І. Грабован