ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Справа № 911/894/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Чепінської Лариси Володимирівни

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЮВК»

про стягнення 11 500,00 грн.

за участю представників:

позивача: Тарасова О.В. - предст. за дов. від 22.05.2018;

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулась фізична особа-підприємець Чепінської Лариси Володимирівни (позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЮВК» (відповідач) про стягнення безпідставно перерахованих коштів у розмірі 11 500,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 04.06.2018 та встановлено сторонам строки для вчинення певних процесуальних дій.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2018 відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача з підстав, що викладені в ухвалі.

У зв'язку з неможливістю вирішення спору по суті в судовому засіданні 04.06.2018, ухвалою суду від 04.06.2018 розгляд справи по суті відкладено на 25.06.2018. Про дату і час наступного судового засідання під розписку повідомлено присутнього представника позивача.

В судові засідання представник відповідача не з'являвся, про поважність причин неявки не повідомляв, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надіслав.

Приймаючи до уваги, що відповідач про місце, дату і час судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання вказаних вище ухвал суду на його адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст. 165 ГПК України.

Разом з тим, за змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

В судовому засіданні 25.06.2018 було заслухано пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, яка підтримала викладену в позові позицію щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, у судовому засіданні 25.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

05.01.2018 з розрахункового рахунку ФОП Чепінської Л.В. № 4191, відкритого в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528), платіжним дорученням № від 05.01.2018 на рахунок ТОВ «Будівельна компанія «ЮВК» № 2215, відкритий у філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 320649), перераховано грошові кошти в сумі 11 500,00 грн. з призначенням платежу «Оплата за метал АВ-87 згідно Рах. №б/н від 04.01.18. ПДВ 20% 1916.67 грн.».

Як стверджує позивач, рахунок б/н від 04.01.2018 відповідачем позивачу не надавався, договір на поставку металу за вказаним у платіжному дорученні рахунком б/н від 04.01.2018 між сторонами не укладався, позивач на підставі зазначеного рахунку жодних матеріальних цінностей від відповідача не отримувала та не оприбутковувала.

Зі слів позивача, зазначений вище платіж ним не здійснювався та яким чином була перерахована сума платежу позивачу невідомо.

05.01.2018 позивач звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою № 3, в якій просила заблокувати проведений 05.01.2018 на користь ТОВ «Будівельна компанія «ЮВК» платіж на суму 11 500,00 грн. та повернути кошти на розрахунковий рахунок ФОП Чепінської Л.В.

У відповідь на заяву № 3 від 05.01.2018 ФОП Чепінської Л.В. ПАТ КБ «ПриватБанк» листом від 07.02.2018 № 20.1.0.0.0.7-20180106/398 повідомило про неможливість виконати вимоги ФОП Чепінської Л.В. та рекомендовано останній звернутись до правоохоронних органів.

В подальшому 07.02.2018 позивач звернулась до відповідача з претензією за вих. № 02-07/02-2018 від 07.02.2018, в якій вимагала у семиденний строк від дня пред'явлення даної вимоги повернути на рахунок позивача грошові кошти в сумі 11 500,00 грн.

На підтвердження направлення на адресу відповідача претензії позивач долучила до позовної заяви належним чином засвідчені копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку.

Оскільки, як зазначає позивач, відповідачем претензія за вих. № 02-07/02-2018 від 07.02.2018 залишена без відповіді та задоволення, позивач була змушена звернутись з даним позовом до суду за захистом свої порушених прав з вимогою про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 11 500,00 грн., набутих без достатньої правової підстави, посилаючись на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 1212 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З аналізу статті 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов'язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Необхідною умовою для встановлення того факту, що мало місце зобов'язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, є обов'язкова відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Тобто, позивач повинен довести, що мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження спірного майна відповідачем, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним і не підпадає під регулювання ст. 1212 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Тобто, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно (кошти).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.09.2016 у справі № 6-122цс14.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов'язання передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов'язаннях.

Як встановлено судом, відповідно до платіжного доручення № від 05.01.2018 з рахунку позивача здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 11 500,00 грн. на рахунок відповідача з призначенням платежу «Оплата за метал АВ-87 згідно Рах. №б/н від 04.01.18. ПДВ 20% 1916.67 грн.».

Однак, судом не встановлено, а матеріали справи не містять, укладення жодного договору між сторонами. Між сторонами не було погоджено предмет, кількість, ціну та строк передачі, судом також не встановлено, що перерахування коштів з призначенням платежу за метал АВ-87 згідно Рах. № б/н від 04.01.2018 було здійснено на виконання будь-яких договірних умов між сторонами.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що спірні грошові кошти у розмірі 11 500,00 грн. є отриманими відповідачем без достатньої правової підстави в розумінні ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, з огляду на доведеність позивачем безпідставності отримання відповідачем грошових коштів, а також враховуючи те, що відповідач доводів позивача не спростував, доказів поставки товару не надав, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 11 500,00 грн. безпідставно перерахованих коштів.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ЮВК» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8, ) на користь фізичної особи-підприємця Чепінської Лариси Володимирівни (08623, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) 11 500 (одинадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. та 1 762 (одну тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.06.2018.

Суддя О.В. Щоткін