ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р.Справа № 922/1119/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника прокурора Запорізької області - начальник управління представництва інтересів громадянина або держави в суді (69057, м. Запоріжжя, вул.Матросова, 29а) в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний,164)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш"(61082, м. Харків, вул. Межлаука (ОСОБА_1)9/3, кв. 4)
про стягнення коштів
за участю представників:

прокурор - Зливка К.О., посв.№047938 від 13.09.17;

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 06.12.17 ;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Запорізької області - начальник управління представництва інтересів громадянина або держави в суді в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Харківської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш" про стягнення боргу за договором №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти в сумі 1787700,0грн.,неустойку за період з 26.12.2017 року по 15.04.2018 року за неповернення попередньої оплати (авансу) в сумі 992173,50грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 41698,10грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем договору №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти щодо невикористаного, невідпрацьованого та неповернутого авансу в сумі 1787700,0грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 174, 323 ГК України, ст. ст. 509, 526 ЦК України. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2018, для розгляду справи було визначено суддю Присяжнюка О.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1119/18, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, підготовче засідання призначено на 23 травня 2018 р. о (об) 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2018 відмовлено в задоволенні заяви Заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави в суді про забезпечення позову (вх. № 12446 від 10.05.2018).

В судовому засіданні 23.05.2018 постановлено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні на підставі п. 2 ч. 5 ст. 183 ГПК України до 30.05.2018 о 12:30 год. з метою надання часу прокурору для підготовки відповіді на відзив та відповідачу для підготовки заперечення на відповідь на відзив. В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені на наступне судове засідання ухвалами від 23.05.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2018 відкладено підготовче засідання до 19 червня 2018 року о 11:30 год.

31.05.2018 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів за вх. № 15814 та клопотання за вх. № 15812, в якому позивач просить розглянути справу без участі його представника. Подані документи долучені судом до матеріалів справи.

12.06.2018 від Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації на адресу господарського суду Харківської області електронною поштою надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції за вх. № 1319, в якому позивач просив постановити ухвалу про участь Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації у судовому засіданні в режимі відеоконференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції доручити господарському суду Запорізької області (адреса: 69000, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська,4).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2018 відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх. № 1319 від 12.06.2018).

14.06.2017 до канцелярії суду від Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (за вх. № 17251).

Враховуючи, що аналогічне клопотання позивача (за вх. № 1319), яке направлено електронною поштою вже судом розглянуто, судом долучено клопотання надіслане поштою до матеріалів справи.

18.06.2018 представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про залучення документів за (вх. № 17410), в тому числі заперечення по справі. Подані документи долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 19.06.2018 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 26 червня 2018 року о 12:00 год.

В судове засідання 26.06.2018 з'явились представники прокуратури та відповідача.

Позивач свого представника в судове засідання не направив.

У судовому засіданні 26.06.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із таких мотивів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи, 20 вересня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш" та Управлінням капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації був підписаний договір про закупівлю робіт за державні кошти № 14/09-К .

Відповідно до пункту 1.1 Договору сторонами передбачено, що генпідрядник за дорученням замовника, повинен був виконати відповідно до проектно-кошторисної документації і умов Договору та здати у встановлений строк закінчені роботи, а замовник зобов'язався прийняти і оплатити роботи.

Вид робіт був встановлений у пункті 1.2 Договору, а саме: реконструкція по об'єкту «Реконструкція дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Конка м. Пологи Запорізької області».

Початок виконання робіт - вересень 2017 року, закінчення виконання робіт - грудень 2017 року Строк дії Договору за умовами пункту 10.1 встановлений до 31.12.2017 року.

У подальшому, сторони домовилися та підписали Додаткову угоду № 1 від 29 грудня 2017 року, відповідно до якої строк закінчення робіт встановили травень 2018 року, а строк дії Договору встановили до 30.06.2018 року.

Відповідно до абзацу другого пункту 3.1 Договору договірна ціна склала 5 959 000,00 гривень, у тому числі ПДВ. Також, сторони домовилися, що встановлена договірна ціна є приблизною і може бути уточнена протягом усього строку виконання робіт при зміні норм законодавства у період будівництва, які впливають на вартість будівництва, зміні обсягів робіт, зміні вартості матеріальних та трудових ресурсів, зміні умов робіт, уточненні загально виробничих, адміністративних та інших витрат.

Відповідно до пункту 4.6 розділу 4 Договору від 20.09.2017 № 14/09-К Замовник може надати Генпідряднику аванс на придбання матеріальних ресурсів у розмірі до 30% вартості річного обсягу робіт строком на 3 місяці. Генпідрядник, протягом 3 місяців з дня надходження коштів, як попередньої оплати, зобов'язаний підтвердити їх шляхом виконання робіт на суму не менше суми авансу, що підтверджується актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). Невідпрацьовані протягом 3 місяців суми авансу повертаються замовнику у триденний термін (у разі, коли строк повернення авансу підпадає на кінець грудня поточного року, то невикористані протягом 3 місяців суми авансу повертаються Замовнику у триденний термін, але не пізніше 25 грудня поточного року).

Додатковою угодою №1 до вищеозначеного договору, сторони змінили п.п.5.1.п.5 договору, виклавши його у такій редакції:

"5.1. Початок виконання робіт : вересень 2017 року,

Закінчення виконання робіт : травень 2018 року".

Відповідно до пункту 5.2 Договору позивачем було надано затверджену ним проектно-кошторисну документацію, на підставі якої відповідачу необхідно було придбати матеріали та виконати роботи. Для виконання робіт. Позивачем також був наданий будівельний майданчик.

Відповідно до пункту 6.1.1 договору генпідрядник має право вносити пропозиції Замовнику щодо поліпшення проектних рішень, виконання робіт та оформлення документації.

Відповідно до п.10.1 договору , сторонами визначено строк дії договору до 31.12.2017 року, додатковою угодою №1 до вищевказаного договору сторонами продовжено строк дії договору до 30.06.2018 року.

У відповідності до вищевказаних умов Договору від 20.09.2017 № 14/09- К на розрахунковий рахунок відповідача № 2300 у АТ «УкрСиббанк» були перераховані грошові кошти в якості сплати авансу в сумі 1787700 грн. з обласного бюджету, що підтверджується платіжним дорученням з відмітками органу держказначейства про проведену оплату від 19.10.2017 №72.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. 19 постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1764 Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва замовник перераховує підряднику аванс, якщо це передбачено договором (контрактом). Розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику.

Звертаючись до суду з позовом прокурор наполягав на тому, що в порушення умов п.п. 1.1, 6.2.11 Договору від 20.09.2017 № 14/09-К, п. 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1764, отриманий ТОВ «Торговий дім «Главмаш» від Департаменту капітального будівництва Запорізької облдержадміністрації аванс у встановлені строки не використано, та не повернуто, роботи не виконано, строк дії договору закінчився.

Про те в процесі розгляду справи, в матеріали справи відповідачем було подано первинні документи, які свідчать про придбання будівельних матеріалів на загальну вартість 1 858 981,12грн, в тому числі ПДВ , а саме: камінь бутовий у кількості 600 т. загальною вартістю 166320,00 гривень, щебінь ф 5-10мм у кількості 1500 т. загальною вартістю 399600.00 гривень, кільця залізобетонні КС 15-6 у кількості 4 шт. загальною вартістю 5181,07 гривень, кільця залізобетонні КС 15-9 у кількості 7 шт. загальною вартістю 9066,88 гривень, кільця залізобетонні КС 15-9А у кількості 2 шт. загальною вартістю 2659,99 гривень, плити днищ ІІН- 15 у кількості 4 піт. загальною вартістю 11342,74 гривні, щебінь гранітний ф 20-40 мм у кількості 800 т. загальною вартістю 196310,40 гривень, труба ПЕРФОКОР II DN 400/6000 мм (дренажна) у кількості 962 м/н загальною вартістю 784992,00 гривень, Груба ПЕРФОКОР II DN 160/6000 (дренажна) у кількості 131 м/п загальною вартістю 27620.04 гривень, муфта до груб D 400 мм у кількості 140 шт. загальною вартістю 102816.00 гривень, муфта до труб D 160 мм у кількості 22 шт. загальною вартістю 6072,00 гривень, пісок природний рядовий у кількості 1500 мЗ загальною вартістю 147000.00 гривень.

Згідно з видатковими накладними, на виконання умов договору відповідач здійснив закупівлю необхідних матеріалів, що підтверджується наступними видатковими накладними, а саме:

1.Видаткова накладна № 333 від 31 жовтня 2017 року на загальну суму 108888,00 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ «Будоснова». Оплата за матеріал була виконана на підставі рахунку на оплату № 506 від 30 жовтня 2017 року.

2.Видаткова накладна № 337 від 31 жовтня 2017 року на загальну суму 812612,04 гривні. Постачальник матеріалів - ТОВ «Будоснова». Оплата матеріалів була виконана на підставі рахунку на оплату № 514 від 31 жовтня 2017 року.

3.Видаткова накладна № РН-0000002 від 07 листопада 2017 року на загальну суму 147000,00 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ «СПФ Кварц». Оплата матеріалів була виконана на підставі рахунку-фактури № СФ-0000005 від 07 листопада 2017 року.

4.Видаткова накладна № РН-00059 від 05 грудня 2017 року на загальну вартість 28250,68 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ «Стройтрансавто». Сплата матеріалів була виконана на підставі рахунку-фактури № СФ-000247 від 01 грудня 2017 року.

5.Видаткова накладна № РН-00060 від 06 листопада 2017 року на загальну суму 166320,00 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ "Стройтрансавто".

Оплата матеріалів була виконана на підставі рахунку-фактури № СФ-000248 від 01 листопада 2017 року.

6.Видаткова накладна № РН-00058 від 06 листопада 2017 року на загальну Суму 196310,40 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ «Стройтрансавто». Сплата матеріалів була виконана на підставі рахунку-фактури №СФ-0000246 віл 01 листопада 2017 року.

7.Видаткова накладна № РН-00061 від 06 листопада 2017 року на загальну Суму 399600,00 гривень. Постачальник матеріалів - ТОВ «Стройтрансавто». Сплата матеріалів була виконана на підставі рахунку-фактури № СФ-000249 від 04 грудня 2017 року.

Суд, критично сприймає твердження прокуратури щодо неналежності видаткових накладних, зокрема, видаткової накладної №337 від 31.10.2017 року, вказуючи на те, що спірна накладна містить посилання на договір поставки № 10/07 від 10.07.2017 року, який був підписаний на два місяці раніше ніж коли підприємство відповідача підписало Договір про закупівлю робіт за державні кошти № 4/09-К, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що договір поставки №10/7 був підписаний 10 липня 2017 року, а постачання матеріалів для виконання умов Договору про купівлю робіт за державні кошти №14/09-К від 20.09.2017 року відбулося 31 жовтня 2017 року, тобто після підписання цього договору. Відповідно до п. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу країни належність видаткових накладних до саме цієї справи є те, що сплата за придбані матеріали відбувалася на підставі рахунків, у яких є як раз посилання на Договір про закупівлю робіт за державні кошти № 14/09-К від 20.09.2017 року.

Більше того, як вказував позивач в процесі розгляду справи, в ході виконання умов договору відповідачем було виявлено невідповідність проектної документації, наданої Замовником (позивачем), щодо реконструкції дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Конка м. Пологи Запорізької області дійсності.

У зв'язку з цим, відповідачем було замовлено у ФОП ОСОБА_3 проведення геодезичних робіт для встановлення відповідності або невідповідності проектних даних, які вказані у проектно-кошторисної документації.

ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста №011495 від 15.03.2013 року) встановив, що проектна документація не відповідає дійсності.

У листопаді 2017 року відповідач направив лист за допомогою електронного повідомлення на офіційну електрону адресу позивача, в якому повідомив про проведені геодезичні роботи та результат цих робіт.

Також, з цим листом на виконання умов пункту 4.6 Договору відповідачем електронною поштою було надано акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в). проте, як вказував відповідач в процесі розгляду справи відповіді від Замовника останнім не отримано.

Тому, користуючись пунктом 3 статті 877 Цивільного кодексу України, а саме: у разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника, відповідач зупинив проведення робіт по реконструкції дренажного колектору паркової зони в заплаві р. Копка м. Пологи Запорізької області.

Суд звертає увагу прокурора, що додатковою угодою №1 до вищевказаного договору сторонами продовжено строк дії договору до 30.06.2018 року, тобто договір є діючим.

Щодо наданих у якості доказу Актів приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, а також те, що надані акти не підписані позивачем та є неналежним доказом, господарський враховує наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати (правова позиція, викладена у постанові Вищого господарського суду України від 04.08.2015р. у справі №924/1209/14).

За правилами ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію. Підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності.

Проаналізувавши вимоги заступника прокурора Запорізької області - начальника управління представництва інтересів громадянина або держави про стягнення боргу за договором №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти в сумі 1787700,0грн., приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги у повному обсязі, виходячи із наступного.

Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс відповідно до вимог п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1764 (зі змінами) протягом 3 місяців з дня отримання. По закінченні терміну невикористані кошти авансу повертаються Замовнику. (п.4.3.1 Договору)

Матеріали справи містять належні, допустимі та достовірні докази в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Главмаш" отриманого авансу в розмірі 1787700,0грн. відповідно до умов п.4.6. договору про закупівлю робіт за державні кошти № 14/09-К від 20.09.2017 року, а саме: первинними документами (накладними, рахунками - фактурами, банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи ).

Отже, суд зазначає, що відповідач, надав докази використання одержаного авансу відповідно до вимог п.19 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. №1764 (зі змінами) протягом 3 місяців з дня отримання, виконав свої зобов'язання належним чином,зокрема, п.4.6. договору, а тому позовні вимоги щодо стягнення 1787700,0грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Пунктом 7.4 Договору від 20.09.2017 № 14/09-К передбачено, що у разі порушення Генпідрядником строків повернення невідпрацьованих сум авансу, Генпідрядник за користування грошовими коштами Замовника сплачує неустойку в розмірі 0,5% від суми невикористаного авансу, що підлягала поверненню, за кожен день затримки такого повернення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти (в т.ч. відсутності порушення відповідачем п.4.6. договору), суд відмовляє заступнику прокурора Запорізької області - начальнику управління представництва інтересів громадянина або держави в суді в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації неустойки за період з 26.12.2017 року по 15.04.2018 року за неповернення попередньої оплати (авансу) в сумі 992173,50грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З урахуванням викладеного та встановлення факту про відсутність порушення відповідачем своїх зобов'язань договором №14/09-К від 20.09.2017 року про закупівлю робіт за державні кошти (в т.ч. відсутності порушення відповідачем п.4.6. договору), суд відмовляє заступнику прокурора Запорізької області - начальнику управління представництва інтересів громадянина або держави в суді в інтересах держави в особі Департаменту капітального будівництва Запорізької обласної державної адміністрації в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, за подання позову залишаються за прокуратурою Запорізької області .

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 130, 165, 175, 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_4