ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" липня 2018 р.Справа № 922/3369/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши заяву Фермерського господарства "Скарбниця" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек", м.Харків
до Фермерського господарства "Скарбниця", с.Григорівка Харківської області
про стягнення 853880,00грн.
за участю представників:

від позивача: Цимбалістий В.А., ордер серія КР№83414 від 25.06.2018

Чумаченко А.В., довіреність від 23.03.2018

від відповідача: Кладченко О.О., довіреність від 08.06.2018

Леньшина О.В., довіреність від 08.06.2018

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.12.2017 у даній справі відмовлено в задоволенні позову Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Юнітек" (далі за текстом - позивач, стягувач) до Фермерського господарства "Скарбниця" (далі за текстом - відповідач, боржник) про стягнення 853880,00грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 дане рішення скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ФГ "Скарбниця" на користь ПП "Науково-виробнича фірма "Юнітек" 853880,00грн. боргу, 12808,21грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

19 березня 2018 року господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

22 червня 2018 року від боржника надійшла заява про визнання наказу від 19.03.2018 таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що зобов'язання боржника по сплаті на користь стягувача 853880,00грн. боргу, 12808,21грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги припинені повністю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за поданими боржником заявами від 11.06.2018 та від 14.06.2018.

Слід зазначити, що боржник у своїй заяві просив також зупинити виконання судового рішення за наказом від 19.03.2018 у справі №922/3369/17, однак не навів будь-якого обґрунтування даному клопотанню. У зв'язку з цим, суд в ухвалі від 25.06.2018 зазначив, що дане питання буде вирішено в судовому засіданні після надання боржником відповідного нормативного обґрунтування.

Втім, боржник будь-яких доводів щодо необхідності зупинення виконання рішення та відповідних доказів на їх обґрунтування не надав. Представники боржника в судовому засіданні зазначили, що питання щодо зупинення виконання рішення на даний час втратило актуальність, оскільки воно здійснюється відповідно до частини 3 статті 328 ГПК України саме до розгляду заяви. У зв'язку з цим, представники боржника вказали, що не підтримують дане клопотання.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання рішення у даній справі.

02 липня 2018 року від стягувача надійшло заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не піддягає виконанню. Стягувач зазначив, що боржником не могло бути проведено зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами за заявами від 11.06.2018 та 14.06.2018, оскільки вимоги боржника до стягувача не визнаються ПП "НВФ "Юнітек", а тому не є безспірними, про що останнім були складені та направлені боржнику відповідні письмові заперечення. До того ж, боржником необґрунтовано здійснено зарахування на суму судових витрат, які виникли не на підставі договору №ТК012 від 10.03.2016, а були пов'язані з розглядом справи №922/3369/17. Боржник не надав первинних бухгалтерських документів на підтвердження існування заборгованості стягувача за договором №22/03-1 від 22.03.2016 на суму 774947,20грн. Рішення у справі №922/2796/17 не є належним доказом існування такого грошового зобов'язання та з його змісту не вбачається існування даного боргу. Інша заборгованість в розмірі 515958,14грн. за договором №33/10-1 також не визнається стягувачем, оскільки на її підтвердження боржником надано копію Висновку судової економічної експертизи №115 від 09.01.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл. Проф.М.С.Бокаріуса, який отримано на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Харківській області Колісник Д.В. про призначення судово-економічної експертизи від 26.12.2017, та копію Висновку спеціаліста-бухгалтера від 22.12.2017, який отримано на підставі постанови слідчого від 30.11.2017. Дані висновки не мають жодного відношення до даної справи, оскільки зроблені в рамках кримінального провадження. Також у висновку експертизи лише підтверджується розрахунок, зроблений спеціалістом-бухгалтером Скляр О.В., та лише на підставі документів, наданих боржником. Крім того, стягувач зазначив, що за даними його бухгалтерського обліку не підтверджується існування непогашеного грошового зобов'язання у сумі 515958,14грн. на підставі Договору №31/10-1 від 31.10.2016. Додатково стягувач вказує, що боржником не надано доказів отримання ПП "НВФ "Юнітек" заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.06.2018.

Також 02.07.2018 боржником надано додаткові пояснення, в яких він зазначив, що враховуючи обставини, викладені ФГ "Скарбниця" в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та вимоги закону, зобов'язання боржника по сплаті на користь стягувача 853880,00грн. боргу, 12808,21грн., витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги припинені повністю на суму 885900,21грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за поданими боржником заявами від 11.06.2018 та від 14.06.2018. Також боржник надав докази отримання стягувачем заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.06.2018. Крім того, боржником надано копії клопотання представника ПП "НВФ "Юнітек" у справі №922/752/18 та довідки про непроведення зарахування зустрічних однорідних вимог за договором №ТК062 від 02.12.2016.

У призначеному судовому засіданні представниками боржника заявлено клопотання про надання часу на підготовку додаткових пояснень щодо заперечень стягувача, які були подані останнім лише 02.07.2018.

Судом дане клопотання було задоволено та оголошено перерву до 02.07.2018 до 16:00.

Після оголошеної перерви представником боржника надано додаткові письмові пояснення, в яких він зазначив, що за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформлюється заявою однієї сторони. За наявності всіх наведених вище умов згоди іншої сторони для зарахування не потрібно. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки, заяви боржника про зарахування однорідних зустрічних вимог від 11.06.2018 та від 14.06.2018 є односторонніми угодами, їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними, то зазначені правочини є правомірними. Також вважає правомірним здійснення зарахування на суму судових витрат, оскільки це не суперечить положенням закону. Крім того, вказує, що стягувач, не заперечуючи наявності господарських відносин за договором купівлі-продажу №22/03-1 від 22.03.2016 та договором купівлі-продажу товарів №31/10-1 від 31.10.2016 та господарських операцій за цими договорами, не зазначив в чому саме полягає спір, що саме та з яких причин він не визнає.

Після оголошеної перерви у судовому засіданні представники боржника просили задовольнити заяву та визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

Представники стягувача проти доводів боржника заперечили, просили суд залишити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, без задоволення.

Розглянувши заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд встановив наступне.

19 березня 2018 року господарським судом Харківської області на підставі постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 у даній справі №922/3369/17 видано наказ про стягнення з ФГ "Скарбниця" на користь ПП "Науково-виробнича фірма "Юнітек" 853880,00грн. боргу, 12808,21грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Як вказують сторони, на даний час рішення у справі №922/3369/17 не виконано, вищевказаний наказ знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. (виконавче провадження ВП №56067078).

11 червня 2018 року боржником складено та направлено стягувачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі за текстом - Заява №1), посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Івакіною Т.В. та зареєстровану в реєстрі за №1530.

Відповідно до Заяви №1, ПП "НВФ "Юнітек" має перед ФГ "Скарбниця" непогашене грошове зобов'язання у сумі 774947,20грн., яке виникло на підставі договору купівлі-продажу №22/03-1 від 22.03.2016 (пункт 1 Заяви №1). Боржник має перед стягувачем непогашене грошове зобов'язання у сумі 885900,21грн., яке виникло на підставі договору №ТК012 від 10.03.2016 та постанови Харківського апеляційного суду від 06.03.2018 у справі №922/3369/17 та складається із 853880,00грн. боргу, 12808,21грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги (пункт 2 Заяви №1). Строк виконання зазначених зобов'язань настав. Вимоги є зустрічними та однорідними (пункт 3 Заяви №1). Керуючись ст.601 ЦК України, ст.203 ГК України, боржник заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями у сумі 774947,20грн. і таким чином з моменту підписання цієї заяви вважає: зобов'язання стягувача (за договором купівлі-продажу №22/03-1 від 22.03.2016) таким, що припинено у повному обсязі; зобов'язання боржника за договором №ТК012 від 10.03.2016 таким, що припинено частково, залишкова заборгованість Боржника становить 110953,01грн. (пункт 5 Заяви №1)

14 червня 2018 року боржником складено та направлено стягувачу іншу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі за текстом - Заява №2), відповідно до якої ПП "НВФ "Юнітек" має перед ФГ "Скарбниця" непогашене грошове зобов'язання у сумі 515958,14грн., яке виникло на підставі договору купівлі-продажу товарів №31/10-1 від 31.10.2016 (пункт 1 Заяви №2). Боржник має перед стягувачем непогашене грошове зобов'язання у сумі 110953,01грн., яке виникло на підставі договору №ТК012 від 10.03.2016 (пункт 2 Заяви №2). Строк виконання зазначених зобов'язань настав. Вимоги є зустрічними та однорідними (пункт 3 Заяви №2). Керуючись ст.601 ЦК України, ст.203 ГК України, боржник заявив про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями у сумі 110953,01грн. і таким чином з моменту підписання цієї заяви вважає: зобов'язання стягувача за договором купівлі-продажу товарів №31/10-1 від 31.10.2016 таким, що припинено частково, залишкова заборгованість стягувача перед боржником становить 405005,13грн.; зобов'язання боржника (за договором №ТК012 від 10.03.2016) таким, що припинено у повному обсязі (пункт 5 Заяви №2).

Звертаючись із заявою про визнання наказу від 19.03.2018 у даній справі таким, що не підлягає виконанню, боржник вказує, що зобов'язання боржника по сплаті на користь стягувача 853880,00грн. боргу, 12808,21грн., витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 19212,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги припинені повністю шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за Заявами №1 та №2.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зокрема, відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно частини 3 статті 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Враховуючи викладене, а також те, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить заборони щодо можливості проведення зарахування зустрічних вимог на стадії виконання судового рішення, наказ господарського суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, внаслідок проведення заліку зустрічних однорідних вимог.

Суд зазначає, що за змістом частини 1 статті 601 ЦК України, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема, грошей); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Разом з тим, ще однією важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов'язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Судом встановлено, що стягувач заперечує наявність у нього заборгованості в розмірі 774947,20грн. за договором купівлі-продажу №22/03-1 від 22.03.2016 та в розмірі 515958,14грн. за договором купівлі-продажу товарів №31/10-1 від 31.10.2016. Про свою незгоду стягувач повідомив боржника у відповідних запереченнях №125 від 27.06.2018 та №126 від 27.06.2018.

Отже, між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов'язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог.

Таким чином, направлення заяви про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в даному не припиняє обов'язку боржника щодо виконання судового рішення у даній справі.

Питання про стягнення боржником зі стягувача заборгованостей за договорами №22/03-1 від 22.03.2016 та №31/10-1 від 31.10.2016 не було предметом розгляду даної справи №922/3369/17, відтак підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм статті 601 ЦК України міститься в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/6374/17 та від 25.04.2018 у справі №910/6781/17.

Згідно частин 5, 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також, частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також наголошує, що в межах розгляду питання про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням обмежень щодо предмету дослідження та 10-денного строку розгляду, відсутня об'єктивна можливість надати оцінку взаємовідносинам сторін за договорами (№22/03-1 від 22.03.2016 та №31/10-1 від 31.10.2016 ), що не були предметом розгляду у справі №922/3369/17. Тому суд не може надати перевагу твердженням боржника про наявність відповідних заборгованостей або запереченням стягувача про їх наявність.

Лише за наслідками повноцінного судового розгляду з проведенням підготовчого провадження (з огляду на розмір заявлених вимог), у тому числі з проведенням за потреби відповідних експертиз, можливо встановити обставини щодо наявності чи відсутності заборгованості, яка в подальшому може бути зарахована в порядку статті 601 ЦК України.

У зв'язку з цим, суд вважає, що зобов'язання боржника не можуть вважатися припиненими внаслідок проведення зарахуванням зустрічних однорідних вимог згідно Заяв №1 та №2.

Доводи боржника спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Частиною 4 статті 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд відхиляє посилання боржника на рішення господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі №922/2796/17, оскільки предметом спору у вказаній справі було стягнення з ФГ "Скарбниця" на користь ПП "НВП "Юнітек" заборгованості за недопоставку товару згідно договору №22/03-1. При цьому, суд у цій справі в задоволенні позову ПП "НВП "Юнітек" відмовив, у зв'язку з їх недоведеністю.

Слід зазначити, що судом у справі №922/2796/17 не досліджувалося та не встановлювалось питання про наявність заборгованості позивача (ПП "НВП "Юнітек") перед відповідачем (ФГ "Скарбниця"), оскільки відповідний зустрічний позов не заявлявся. Будь-яка сума такої заборгованості та дата її виникнення судом у тексті рішення не встановлена.

Фактично, ФГ "Скарбниця" самостійно робить висновок на підставі вихідних даних, вказаних судом у рішенні від 06.11.2017, а саме: розміру здійсненої ПП "НВП "Юнітек" попередньої оплати та кількості товару, поставленого ФГ "Скарбниця".

Однак, як зазначалося вище, частиною 4 статті 75 ГПК України чітко визначено, що преюдиціальне значення мають обставини, встановлені саме рішенням суду, а не стороною відповідного спору за наслідками тлумачення та аналізу встановлених судом обставин та висновків.

За таких обставин, суд не погоджується з твердженнями боржника про те, що рішенням господарського суду Харківської області від 06.11.2017 у справі №922/2796/17 встановлено наявність заборгованості ПП "НВП "Юнітек" перед ФГ "Скарбниця" за договором №22/03-1 у розмірі 774947,20грн.

Посилання боржника на Висновки судової економічної експертизи №115 від 09.01.2018 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл.Проф.М.С.Бокаріуса та Висновку спеціаліста-бухгалтера від 22.12.2017, судом також відхиляються, оскільки вказані висновки не є преюдиціальними для суду з огляду на положення статті 75 ГПК України.

Відповідні ж судові рішення у кримінальному провадженні відсутні.

Більш того, суд зауважує, що відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання наказу від 19.03.2018 у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 234, 240, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фермерського господарства "Скарбниця" про визнання наказу господарського суду Харківської області від 19.03.2018 у справі №922/3369/17 таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 09.07.2018.

Суддя М.В. Калантай