ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/747/18

м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Одеського апеляційного господарського суду №1

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від відповідача-1: Дьомін С.О. (директор);

від відповідача-2: не з'явився;

від прокуратури: Лянна О.А., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 02 травня 2018 року

по справі № 916/747/18

за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2

до відповідачів:

1. Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№74)»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональні телекомунікації"

про визнання недійсним на майбутнє договору оренди державного майна,-

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.

час та місце прийняття ухвали: 02.05.2018р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 27.06.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Заступник керівника Одеської місцевої прокурати №2 звернувся з позовом до Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№74)" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональні телекомунікації", в якому просить Господарський суд Одеської області визнати недійсним на майбутнє договір оренди державного майна, укладений 15.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональні телекомунікації" та Державним підприємством "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№74)", шляхом підписання сторонами удаваного правочину - договору про надання послуг з розміщення обладнання від 15.10.2014р. №15/10-14/Г-125 (з наступними змінами і доповненнями, внесеними до нього додатковими угодами від 24.12.2015р., 29.12.2017р.)

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. у справі №916/747/18 (суддя Смелянець Г.Є.) повернуто позовну заяву Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№74) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернаціональні телекомунікації».

Так, суд першої інстанції встановив, що звертаючись з позовом, Заступник керівника Одеської місцевої прокурати №2 не зазначив орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та не вказав про відсутність такого органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутність у нього повноважень щодо звернення до суду з даним позовом.

При цьому, місцевий господарський суд зазначає, що органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Міністерство юстиції України.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції вказує, що відомостей щодо відсутності у Міністерства юстиції України повноважень на звернення до суду з даним позовом Заступником керівника Одеської місцевої прокуратури №2 не вказано, що з урахуванням ч.5 ст.53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №2 через Господарський суд Одеської області звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. у справі №916/747/18 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи це тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково визначив підстави для повернення позову, адже, в позовній заяві вказано, що прокурор, звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем.

Скаржник вказує, що ДП "Підприємство Державної кримінально - виконавчої служби України (№74)» визначено відповідачем та належить до сфери управління Міністерства юстиції України, отже, на думку прокурора, останнє підлягало залученню до участі у справі у якості третьої особи відповідно до ст. 49 ГПК України, а не позивача у справі, оскільки не є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.05.2018р. залишено без руху апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2, встановлено відповідачу строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

01.06.2018р. від Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 до Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої скаржником додано докази доплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. у справі №916/747/18, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.06.2018р.

Відповідно до ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. розгляд справи призначено на 27.06.2018р.

21.06.2018р. від Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально -виконавчої служби України (№74)» до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач-1 не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

22.06.2018р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернаціональні телекомунікації" до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач-2 вважає, що оскаржувану ухвалу було постановлено з додержанням вимог процесуального кодексу, у зв'язку з чим відсутні підстави для її скасування.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час, день і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення поштового відправлення від 05.06.2018р.

У судовому засіданні 27.06.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2, заслухавши представників відповідача-1 та прокуратури перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За положеннями ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Відповідно до ч.3 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, звертаючись з даним позовом Заступником керівника Одеської місцевої прокурати №2 не зазначено органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах та не вказано про відсутність такого органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутність у нього повноважень щодо звернення до суду з даним позовом, проте, зазначено прокурора в якості позивача у справі.

При цьому, Заступник керівника Одеської місцевої прокурати №2 у позовній заяві зазначає, що Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально -виконавчої служби України (№74)» належить до сфери управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", об'єктами управління державної власності є майно, яке передане державним комерційним підприємствам (далі - державні підприємства), установам та організаціям.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що Міністерство юстиції України є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що Заступником керівника Одеської місцевої прокурати №2 не надано відомостей щодо відсутності у Міністерства юстиції України повноважень на звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, враховуючи викладене, правомірним є висновок суду першої інстанції про застосування положень ч.5 ст.53 ГПК України і як наслідок, передбачених статтею 174 цього Кодексу

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладені висновки, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції було проголошено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. у справі №916/747/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. у справі №916/747/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений і підписаний 02.07.2018р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.