ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1790/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С., розглянувши справу

за позовом Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське Дніпропетровської області, вул. Москворецька,14; ідентифікаційний код 34827358)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" (51921, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 31523095)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Східний офіс Держаудитслужби (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22 корп.2; ідентифікаційний код 40477689)

про стягнення 12 285 грн. 09 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 01.06.2018р. №8;

від відповідача: ОСОБА_2 - директор, виписка з ЄДР від 24.02.2017р.;

від третьої особи: ОСОБА_3 - представник, дов. від 02.01.2018р. №1/25/18.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" 12 285 грн. 09 коп. зайво перерахованих коштів відповідно до Договору №137-15 від 15.06.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до судового розгляду у підготовче засідання на 29.05.2018 о 11:30 год. та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Східний офіс Держаудитслужби.

Третя особа надала заяву (вх.№21073/18 від 17.05.2018р.), у якій просить продовжити третій особі встановлений судом строк для надання письмових пояснень по суті спору, повідомляє, що: - матеріали ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту за період з 01.04.2013р. по 31.08.2015р., за наслідками якої було складено акт від 07.12.2015р. №830-21/18, були направлені до правоохоронних органів для розгляду та прийняття рішення згідно із законодавством; - Східний офіс Держаудитслужби звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з проханням надати дозвіл на розголошення результатів планової ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту, які є відомостями досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. оголошено перерву у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 21.06.2018р.

Відповідач у відзиві (вх.№22684/18 від 29.05.2018р.) на позовну заяву, просить відмовити у позові повністю, посилаючись на те, що: - під час проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради за період з 01.04.2013р. по 31.08.2015р. Східним офісом Держаудитслужби виявлено порушення; - під час проведення зустрічної звірки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс", встановлено завищення вартості матеріальних ресурсів; - у 2015 році суттєво зросла ціна на матеріальні ресурси, за прайс-листом від 31.03.2015р. кабель КПВЛ 18x1 мав вартість 276 грн. з ПДВ; - у червні-липні 2015 року при укладанні договорів та договірної ціни на капітальний ремонт житлових будинків (ліфтів) відповідач керувався кошторисною документацією, котра мала позитивний експертний висновок держекспертизи, в котрій кабель КПВЛ 18x1 мав вартість 276 грн. з ПДВ; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" не є розпорядником коштів нижчого рівня та в своїй господарській діяльності не керується Бюджетним кодексом України; - між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" та розпорядником коштів ДЖКГ та БДМР було укладено договір на виконання робіт.

Позивач у відповіді (вх.№24817/18 від 08.06.2018р.) на відзив, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що: - відповідачем не доведено та не надано відповідних доказів, що у 2015 році суттєво зросла ціна на матеріальні ресурси; - відповідачем не надано документальних підтверджень про витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" на закупівлю вищевказаного кабелю за ціною "прайсу"; - фактичні прямі втрати товариства, відображені в бухгалтерському обліку в липні 2015 року проводкою Дт 801 Кт 201, становлять 9916,85 грн. (121,53 м по ціні 81,6 грн.); - завищення витрат пред'явлених до оплати у співставленні до втрат, понесених товариством становить 23 625 грн. 15 коп. (без єдиного податку за ставкою 4%).

Третя особа у поясненнях (вх.№26118/18 від 18.06.2018р.) просить задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на те, що: - за результатами перевірки було складено ОСОБА_2 від 07.12.2015 №830-21/8; - під час перевірки виявлено порушення та направлено до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської ради вимогу від 28.12.2015р. №04-06-05-15/10879 про усунення виявлених порушень; - з метою документального підтвердження і фактичного дослідження виду, обсягу та якості операцій, реальності існування заборгованості проведено зустрічну звірку з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс"; - проведеним в ході звірки порівнянням кількості та вартості матеріальних ресурсів, включених Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" до акту приймання виконаних будівельних робіт №134-15-1 за червень 2015р. ф.КБ2в на суму 91160,00 грн., який підписаний сторонами 20.07.2015; - згідно з даними бухгалтерського обліку останнє придбання кабелю підвісного КПВЛ 18x1 здійснювалось по накладній № 25 від 23.12.2014 постачальника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 в кількості 320 м ціною 81,6 грн. за м на суму 26 112 грн.; - відповідно по бухгалтерському рахунку 201 за червень 2015 року в обліку списано на прямі матеріальні витрати суму 3 520 грн. 22 коп. по використанню кабелю підвісного КПВЛ 18x1 в кількості 43,14 м.; - замовнику пред'явлено до оплати у складі акту №134-15-1 за червень 2015 року та відомості ресурсів до нього, витрат по використанню вказаного кабелю в кількості 43,14 на суму 11907,00 грн. (без вартості єдиного податку 4%); - завищення у вартості зазначеного матеріалу становить 8386,78 грн. (11907,00 грн. - 3520,22 грн.); - аналогічні випадки завищення вартості кабелю підвісного КПВЛ 18x1 встановлені також в липні 2015 року по акту приймання виконаних будівельних робіт № 135-15М за липень 2015 (ф.КБ2в) на суму 209308,00 грн. та по акту приймання виконаних будівельних робіт № 137-15М за липень 2015 (ф.КБ2в) на суму 209308,00 грн.; - фактичні прямі витрати товариства, відображені в бухгалтерському обліку в липні 2015 року проводкою Дт 801 Кт 201, становлять 9916,85 грн. (121,53 м по ціні 81,6 грн.); - завищення витрат, пред'явлених до оплати, у співставленні до витрат, понесених товариством, становить 23625,15 гривень (без єдиного податку за ставкою 4%).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 02.07.2018р.

Відповідач у запереченнях (вх.№27551/18 від 25.06.2018р.) на відповідь на відзив просить відмовити у позові повністю, посилаючись на те, що: - при укладанні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору; - при укладенні договору від 14.07.2015 №135-15 було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, а саме: погоджено предмет, ціну та строк дії договору; - відповідач не є розпорядником коштів нижчого рівня та в своїй діяльності не керується Бюджетним кодексом України; - спірним договором визначена тверда вартість на основі кошторисної документації та узгоджена у протоколі узгодження ціни; - пунктом 3.2 Договору не передбачена уточнена договірна ціна внаслідок зростання цін на ресурси; - у рамках дії договору зростання ціни не відбувалося; - ціна виконаних робіт за актом не перевищує договірну ціну за договором котра є твердою.

Як вбачається ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018р. було визначено відповідачу строк до 20.06.2018р. для подання заперечення на відповідь, які мають відповідати вимогам статті 167 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, відповідачем заперечення на відповідь подані з пропуском строку, встановленого судом.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015р. між позивачем - Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс", як підрядником, було укладено договір №137/15 на виконання робіт по об'єкту: "Капітальний ремонт житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а (ліфт - 1 під'їзд)" (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов цього договору виконання підрядних робіт з капітального ремонту житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а (ліфт - 1 під'їзд).

Строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до договору; в частині проведення розрахунків договір діє до повного їх здійснення; цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31 грудня 2015 року; закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункт 16.1, 16.2 Договору).

У відповідності до пунктів 1.2 та 1.3 Договору об'єкт підряду: житловий будинок, адреса розташування об'єкта: просп. Аношкіна, 7а (ліфт - 1 під'їзд) м. Дніпродзержинськ; склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначені кошторисною документацією, яка с невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що підрядник розпочне виконання своїх договірних обов'язків протягом п'яти календарних днів з дня підписання цього Договору і завершить виконання робіт згідно календарного графіку який є невід'ємною частиною Договору.

Замовником та підрядником підписано додаток №2 до Договору "Календарний план" на виконання робіт з капітального ремонту житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а (ліфт - 1 під'їзд) м. Дніпродзержинськ у строк червень-грудень 2015 року (а.с.18 на звороті).

Вартість підряду за Договором визначається на основі кошторисної документації, що є невід'ємною частиною договору, є твердою і складає 326 447 грн. 00 коп., без урахування ПДВ; ціна встановлюється сторонами у протоколі узгодження піни, який є невід'ємною частиною цього договору (пункт 3.1 Договору).

Замовником та підрядником було підписано додаток №1 до Договору "Протокол узгодження ціни" від 15.06.2015р., в якому домовились узгодити ціну на виконання робіт по об'єкту: "Капітальний ремонт житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а (ліфт -1 під'їзд)": ціна цього договору становить 326 447 грн. 00 коп. (триста двадцять шість тисяч чотириста сорок сім гривень 00 копійок) без урахування ПДВ (а.с.18).

Згідно з пунктами 3.2 та 3.3 Договору уточнення договірної ціни внаслідок зростання цін на ресурси не передбачається; уточнення договірної ціни буде здійснюватися (у порядку, визначеному Державними будівельними нормами; іншому порядку, узгодженими сторонами).

Сторонами договору підписано та скріплено печатками Договірну ціну на будівництво Капітальний ремонт житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а (ліфт - 1 під'їзд) у м. Дніпродзержинськ, що здійснюється в 2015 році, відповідно до якої вид договірної ціни: тверда, складена в поточних цінах станом на 01.06.2015р. та становить 326 447 грн. 00 коп. (а.с.19).

Забезпечення робіт матеріалами та устаткуванням здійснює підрядник; матеріали, одержані від замовника, підрядник буде використовувати із урахуванням норм витрат матеріалів, визначених законодавчими нормами; не використані та демонтовані матеріали, обладнання, які придатні для повторного застосування, протягом трьох днів після закінчення виконання робіт будуть по акту повернуті замовнику (пункт 6.1, 6.2 Договору).

За приписами пункту 10.1 Договору фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів у національній валюті України.

Відповідно до пункту 11.1 Договору, розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням дефектного акту на підставі актів виконаних робіт, при наявності цільового бюджетного фінансування, після складання актів виконаних робіт.

На виконання умов Договору сторонами було підписано та скріплено їх печатками ОСОБА_2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року від 11.08.2015р. №137-15/1 на суму 209 308 грн. 00 коп. (а.с.30-33).

Пунктом 11.2 Договору передбачено, що замовник здійснює попередню оплату на закупівлю матеріалів у розмірі 30%, а саме 97 934 грн. 00 коп., без урахування ПДВ; підрядник повинен повернути не використаний аванс у тримісячний строк.

Згідно з пунктом 11.3 Договору, підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику протягом двох днів після виконання та прийому замовником робіт; замовник зобов'язаний підписати подані підрядником документи що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом п'яти днів з дня одержання; оплата виконаних робіт здійснюється протягом десяти робочих днів з дня підписання документів замовником відповідно до Бюджетного кодексу України.

За змістом пунктів 12.1 та 12.2 Договору приймання-передача закінчених робіт буде здійснюватися відповідно до умов цього договору та діючих державних будівельних норм, які регламентують прийняття закінчених об'єктів в експлуатацію в межах строку дії цього договору згідно державних будівельних норм та СНІП; недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, які виникли з вини підрядника, повинні бути усунені підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об'єкт.

Дніпродзержинською об'єднаною державною фінансовою інспекцією (Східним офісом Держаудитслужби) на виконання пункту 4.5.2 Плану роботи Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області на III квартал 2015 року проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва міської ради за період з 01.04.2013р. по 31.08.2015р.

За результатами перевірки складено акт від 07.12.2015р. № 830-21/18 (а.с.43-44).

Проведеним в ході звірки порівнянням кількості та вартості матеріальних ресурсів, включених ТОВ "Ліфтсервіс" до акту приймання виконаних будівельних робіт №134-15-1 за червень 2015 ф.КБ2в (договір на виконання робіт по об'єкту: "Капітальний ремонт житлового будинку по бульвару Будівельників, 3 (ліфт-1,2,3 під'їзди)" від 15.06.2015 №134-15) на суму 91 160 грн. 00 коп., який підписаний сторонами 20.07.2015, та відомості ресурсів, які пред'явлені до оплати замовнику, з даними бухгалтерського обліку товариства та первинними документами на придбання матеріалів, встановлено включення вартості використаного кабелю підвісного КПВЛ 18x1 у завищених цінах, ніж рахується в обліку товариства (обігово-сальдова відомість по рахунку 201 за червень 2015 року) та зазначено у видатковій накладній постачальника матеріалів, яка є первинним документом бухгалтерського обліку товариства. Згідно з даними бухгалтерського обліку останнє придбання кабелю підвісного КПВЛ 18x1 здійснювалось по накладній №25 від 23.12.2014 постачальника ФОП ОСОБА_4 (код за ДРФО НОМЕР_1, смт. Ювілейне, вул. Фрунзе, 14/16) в кількості 320 м ціною 81,6 грн за їм на суму 26 112 грн. Відповідно, по бухгалтерському рахунку 201 за червень 2015 року в обліку списано на прямі матеріальні витрати суму 3520,22 грн. по використанню кабелю підвісного КПВЛ 18x1 в кількості 43,14 м. В той час, як замовнику пред'явлено до оплати у складі акту №134-15-1 за червень 2015 (поз. 15) та відомості ресурсів до нього, витрат по використанню вказаного кабелю в кількості 43,14 на суму 11 907 грн. 00 коп. (без вартості єдиного податку 4%). Отже, завищення у вартості зазначеного матеріалу становить 8 386,78 грн. (11907,00 грн. - 3520,22 грн.).

Аналогічні випадки завищення вартості кабелю підвісного КПВЛ 18х1 встановлені також в липні 2015 року по наступних актах:

- по акту приймання виконаних будівельних робіт №137-15/1 за липень 2015р. на суму 209 308 грн. 00 коп. (договір від 14.07.2015 №137-15 на виконання робіт по об'єкту: "Капітальний ремонт житлового будинку по просп. Аношкіна, 7а - ліфт 1 під'їзд) пред'явлено до сплати замовнику департаменту ЖКГ та Б ДМР прямих витрат по використанню кабелю підвісного КПВЛ 18х1 на суму 16 771 грн. 00 коп. (поз.32, 60,765 м по ціні 276 грн.).

Позивач зазначає, що Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради від Східного офісу Держаудитслужби отримано лист-вимогу від 28.12.2015р. № 04-06-05-15/10879 про усунення порушень, виявлених перевіркою (а.с.40-42).

Пунктом 6 вимоги визначено, що в порушення вимог п.п. 6.3.3, 6.4.3 ДСТУ БД Д.1.1-1:2013 від 05.07.2013 № 293, п.2,8 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996, роз'ясненнями Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 07.04.2010 №12/19-2-9-12-3591; п.3.3, 3.4 договору від 08.10.2014 № 196-14, від 15.06.2015 № 134-15, від 15.06.2015 № 137-15, від 14.07.2015 № 135-15 Департаментом оплачено завищену вартість виконаних робіт з капітального ремонту ліфтів житлових будинків, які виконувались ТОВ "Ліфтсервіс" в листопаді 2014 року та протягом червня - липня 2015 року на суму 33292,40 грн., внаслідок не уточнення договірної ціни у порядку, визначеному Державними будівельними нормами та уточнення вартості матеріальних ресурсів при взаєморозрахунках за обсяги, виконаних робіт на підставі первинних облікових документів підрядника. Вказане порушення призвело до матеріальної шкоди (збитків) Департаменту, та міському бюджету на загальну суму 33 292,40 гривень. Сплачена завищена загальна сума за договором від 15.06.2015 №137-15 становить 12 285 грн. 09 коп. (з урахуванням єдиного податку 4%).

З метою досудового врегулювання спору та на виконання вимоги Східного офісу Держаудитслужби відповідачу було направлено претензію від 22.05.2017р. №11-6/268-176вх. щодо повернення перерахованої суми (а.с.45).

Департаментом від відповідача отримано відповідь на претензію від 31.05.2017р. №55, в якій зазначено, що відповідачем до складу прямих витрат за актами виконаних робіт та відомостями ресурсів до нього за червень-липень 2015 р. було включено витрати по використанню підвісного кабелю КПВЛ 18x1 у кількості 164,67 м за ціною 276 грн. за 1 метр. на загальну суму 45 448 грн. 92 коп. Ціна виконаних робіт за актом не перевищувала договірну ціну за договором, котра є твердою (а.с.46).

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що відповідач повинен повернути зайво перераховані Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради кошти у сумі 12 285 грн. 09 коп.; відповідач проти цього заперечує, що і є причиною спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (частина 1 статті 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (частина 2 статті 180 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку (частина 1 статті 207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (частина 8 статті 181 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов пункту 3.1 Договору вартість підряду за Договором визначається на основі кошторисної документації, що є невід'ємною частиною Договору, є твердою і складає 326 447 грн. 00 коп. без урахування ПДВ; ціна встановлюється сторонами у протоколі узгодження ціни, який є невід'ємною частиною цього договору.

Тобто, сторони у встановленому законом порядку та формі досягнули згоди щодо істотної умови договору, а саме погодили ціну.

Відповідно до пункту 3.2 Договору уточнення договірної ціни внаслідок зростання цін на ресурси не передбачається. При цьому, в рамках дії Договору зростання ціни не відбувалося.

Господарський суд зазначає, що доказів перевищення договірної ціни за Договором сторонами до суду не надано.

Крім того, господарський суд враховує, що відповідно до статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - предявлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами. Акт ревізії документ, який складається особами, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати.

Як вбачається зі змісту спірного Договору та наданих до позовної заяви доказів, сторони після укладення Договору не погодили зміну його ціни, про що свідчить відсутність будь-яких домовленостей сторін з цього приводу, оформлених належним чином (додаткові угоди, додаткові договори тощо).

Крім того, вказаний Договір не визнавався як частково так і повністю недійсним. Вказаних вище доказів сторонами суду не надано.

Акт Державної фінансової інспекції України є підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовою особою, зокрема, пред'явлення позову, однак не позбавляє її процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Сам лише акт не визначений законодавством як безумовний доказ в розумінні частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Обставини, вказані в такому акті, повинні підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Частиною 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вимоги пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов, лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що сторони в Договорі у встановленому законом порядку погодили істотну умову Договору ціну, тобто визначили вартість робіт, що підлягали виконанню за вказаним Договором, та оскільки докази перевищення договірної ціни за спірним договором в матеріалах справи відсутні, суд не вбачає порушення прав позивача.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд відмовляє у задоволені позову у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 77, 79, 86, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради (51931, м. Кам'янське Дніпропетровської області, вул. Москворецька, 14; ідентифікаційний код 34827358) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтсервіс" (51921, АДРЕСА_2; ідентифікаційний код 31523095), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Східний офіс Держаудитслужби (49101, м. Дніпро, вул. Володимира Антоновича, 22 корп.2; ідентифікаційний код 40477689) про стягнення 12 285 грн. 09 коп. відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам'янської міської ради.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

12.07.2018