ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2018 Справа № 905/838/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовом: Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області (адреса: 87541, Донецька область, м.Маріуполь, бульвар Меотиди, буд.1) в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (Ідентифікаційний код 23599040, адреса: 87501, Донецька область, м.Маріуполь, пр.Металургів, буд.25),

до відповідача: Приватного підприємства «Альтаир Плюс» (Ідентифікаційний код 30364488, адреса: 87545, Донецька область, м.Маріуполь. вул.Пашковського, буд.64 А),

про: стягнення 11178,46 грн., -

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 службове посвідчення;

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про стягнення з Приватного підприємства «Альтаир Плюс» на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради Донецької області заборгованості з орендної плати в сумі 9654,84 грн. та пені в сумі 1523,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч умовам договору №1285 О від 03.02.2012 допущено заборгованість з орендної плати за період з червня 2016 по жовтень 2016 року у розмірі 9654,84 грн. У звязку з наявністю у відповідача заборгованості з орендної плати, враховуючи п.7.3 Договору, нарахована також і пеня на загальну суму 1523,62 грн., що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Правовими підставами позову визначено ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 9, 10, 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.ст. 11, 525, 526, 527, 530, 638, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 285, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 20, 53 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір нежитлового приміщення № 1285-О від 03.02.2012, витяг з Державного реєстру правочинів ТЛ № 363500 від 03.02.2012, акт прийому передачі нежитлового приміщення № 8530 від 31.10.2016, акт прийому передачі нежитлового приміщення № 6905 від 21.02.2012, розрахунок заборгованості з орендної плати та пені від 31.01.2018, повідомлення до Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, документ, що підтверджує повноваження особи, що підписала позовну заяву, копії яких долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 08.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/838/18; визначено справу розглядати за правилами спрощеного провадження; судове засідання призначено на 06.06.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву та заперечень проти відкриття провадження у справі за правилами спрощеного провадження (якщо такі існують) і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 30.05.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; встановлено строк для подання відповіді на відзив (прокурором та позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 06.06.2018; запропоновано сторонам здійснити звірку розрахунків, розширений акт звірки за спірний період за підписом керівників обох сторін надати суду до 06.06.2018; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

04.06.2018 від відповідача через канцелярію суду отримано супровідний лист вих. №011 від 29.05.2018 разом з відзивом б/н від 29.05.2018 на позовну заяву, за змістом якого відповідач з посиланням на ст.131-1, ч.1, ч.3 ст.143 Конституції України, п.3 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України, абз.1 ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру вважає, що представництво прокурором в суді інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування можливе виключно у випадках, коли предмет спору походить від делегованих органу місцевого самоврядування повноважень органів виконавчої влади. Оскільки управління майном, що перебуває у комунальній власності, належить до власних повноважень органів місцевого самоврядування, то захист інтересів органу місцевого самоврядування або відповідної територіальної громади у спорах, повязаних з управлінням комунальним майном, не відноситься до інтересів держави. Відтак, на переконання відповідача, прокурор не має повноважень звертатись до суду з позовними заявами у спорах, що виникають з договорів оренди комунального майна, що є підставою для залишення позовної заяви без руху з наступним поверненням заявнику згідно п.4 ч.5 ст.174, ч.11 ст.176, ч.5 ст.162 ГПК України.

Ухвалою суду від 06.06.2018 відкладено розгляд справи на 02.07.2018; визначено прокурору та Департаменту міського майна Маріупольської міської ради строк для надання суду відповіді на відзив до 25.06.2018. Копію відповіді на відзиви на позовну заяву і всі додані до них докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

18.06.2018 від Департаменту міського майна Маріупольської міської ради через канцелярію суду отримано Відповідь б/н від 11.06.2018 на відзив на позовну заяву, відповідно до якої останній підтримує позовні вимоги прокурора та просить задовольнити їх у повному обсязі, з посиланням на п.2 ст.121 Конституції України, ст.2 ГПК України, п.31 ст.26, ст.29, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.1.1, п.2.1 Положення про Департамент міського майна Маріупольської міської ради вважає посилання відповідача на те, що у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з відповідною заявою помилковим.

До означеної відповіді на відзив додано копію довіреності на представника позивача та докази направлення такої відповіді на відзив іншим учасникам процесу.

25.06.2018 від Департаменту міського майна Маріупольської міської ради на електронну адресу суду надіслано пояснення б/н від 25.06.2018, згідно з якими останній повідомляє, що 12.06.2018 на адресу керівника Маріупольської місцевої прокурату №2 Донецької області та Приватного підприємства «Альтаир Плюс» біло спрямовано відповідь на відзив про що свідчить копії фіскальних чеків від 12.06.2018. В свою чергу після спрямування відповіді на відзив на позовну заяву сторонам у справі, екземпляр відповіді на відзив на позовну заяву з оригіналами доказів фіскальних чеків та описом вкладення спрямовано на адресу суду 13.06.2018.

До означеного пояснення додані документи зазначені у переліку.

Прокурор у судовому засіданні 02.07.2018 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Департамент міського майна Маріупольської міської ради та Приватне підприємство «Альтаир плюс» своїх представників в судове засідання не направили, правом приймати участь при розгляді справи не скористались, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка представників сторін обовязковою визнана не була, наявних матеріалів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази та пояснення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2012 між Управлінням міського майна Маріупольської міської ради (далі орендодавець, позивач) та Приватним підприємством «Альтаир Плюс» (далі орендар, відповідач) було укладено договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення №1285-О.

Предметом цього договору є строкове платне користування нежитловим приміщенням багатоквартирного будинку Літ.А -9, загальною площею 104,40 кв.м., розташоване за адресою: місто Маріуполь, вулиця Пашковського, будинок № 64а (шістдесят чотири «а») на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні міської ради, а саме: з Літ.А -9, приміщення №1 (один), кімната 9, 62, 64, перший поверх, для використання під офіс. Нежитлове приміщення дійсно належить територіальній громаді м. Маріуполя згідно свідоцтва на право власності САС №192199, виданого Маріупольською міською радою 28.10.2011 та зареєстрованого у реєстрі прав власності на нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію від 28.10.2011 року, виданого Маріупольським БТІ за реєстраційним № 24772980 та витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським БТІ від 04.11.2011 № 31916705 під реєстраційним № 24772980 (номер запису: 3052 у книзі:5)(п.1.1. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору, орендар зобовязаний прийняти за актом прийому передачі не житлове приміщення у 10- денний термін після укладання договору оренди та щомісячно і в повному обсязі вносити одержувачу орендну плату не пізніше останнього дня поточного місяця.

Пунктами 5.2., 5.3. договору передбачено, що за вказане у п. 1.1. договору приміщення орендар оплачує орендну плату за базовий місяць у розмірі 1128,56 грн. з розрахунку 10,81 грн. за 1 кв.м. та перераховує її на розрахунковий рахунок одержувача не пізніше останнього дня поточного місяця, з урахуванням індексу інфляції. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оплата проводиться щомісячно не пізніше останнього дня поточного місяця. Орендар зобовязаний отримати рахунок на оплату у бухгалтерії управління міського майна Маріупольської міської ради. Рахунки видаються орендарю з 11 по 19 число кожного місяця.

Відповідно до 7.3. договору, у разі порушення терміну внесення орендної плати, починаючи з першого числа місяця, наступного за звітним, з орендаря стягується пеня у розмірі двох облікових ставок Національного банку України від місячної орендної плати за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочку внесення орендної плати припиняється з того дня, коли зобовязання виконані у повному обсязі.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації і діє до 27 січня 2022 року (п.8.1. договору).

Договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення №1285-О від 03.02.2012 посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 та зареєстровано у реєстрі за № 312. Також цей договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.02.2012.

Доказів внесення змін до цього договору матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать, що позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень за актом приймання-передачі № 6905 від 21.02.2012 нежитлове приміщення загальною площею 104,40 кв.м., розташоване Літ. А 9, I поверх, приміщення № 1, кім. 9, 62, 64 у будинку 64 «а» по вул. Пашковського, приміщення має інженерне забезпечення: холодне водопостачання, гаряче водопостачання, газопостачання, електропостачання, теплопостачання, засоби звязку. Технічний стан приміщення задовільний.

Як свідчать матеріали справи відповідач передав (повернув), а позивач прийняв без зауважень за актом прийому передачі №8530 від 31.10.2016 нежитлове приміщення загальною площею 104,40 кв.м., розташоване Літ. А 9, I поверх, приміщення № 1, кім. 9, 62, 64 у будинку 64 «а» по вул. Пашковського, приміщення має інженерне забезпечення: холодне водопостачання, гаряче водопостачання, газопостачання, електропостачання, теплопостачання, засоби звязку. Технічний стан приміщення задовільний.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1 ст.760 Цивільного кодексу України).

Приписами ч.ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В силу норм ч.1 ст.795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється (ч.2 ст. 759 ЦК України).

В силу норм ч.ч.1, 3 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.ч.1, 4 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до вимог, передбачених статтями 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», правовою підставою користування майном є договір оренди.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що істотною умовою договору є - орендна плата.

Відповідно до приписів ст.12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено обовязки орендаря, де зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата вноситься орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, з моменту моменту передачі обо"єкту оренди в користування відповідачу за актом приймання-передачі і до моменту повернення ціього майна з оренди за актом приймання передачі, тобто з 21.02.2012 по 31.10.2016, позивач та відповідач перебували в договірних відносинах.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не надано документального підтвердження виконання відповідачем своїх грошових зобовязань у порядку та строки, обумовлені договором оренди № 1285 - О від 03.02.2012.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно позивача станом на 01.02.2015 та від 02.07.2018 вбачається, що 02.02.2015 були внесені зміни щодо повного найменування та перейменовано Управління міського майна Маріупольської міської ради в Департамент міського майна Маріупольської міської ради.

Предметом розгляду у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача боргу з орендної плати за період з червня 2016 по жовтень 2016 у розмірі 9 654,84 грн. та пені за невиконання умов договору №1285 О від 03.02.2012 у розмірі 1523,62 грн.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано наявності боргу за період з червня 2016 по жовтень 2016 року за користування обєктом оренди за договором №1285О від 03.02.2012 у предявленому до стягнення розмірі, тому суд задовольняє відповідні позовні вимоги в сумі 9654,84 грн.

Щодо нарахування пені за період з 01.08.2016 по 29.05.2017 в сумі 1523,62 грн., суд зазначає наступне.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу. Крім того, ст. 611 Цивільного кодексу України одним з наслідків порушення зобов'язання, встановлених договором або законом, визначає сплату неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України. Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а штрафом є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання.

Суд, перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог та їх відповідність умовам договору і приписам ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення пені за період з 01.08.2016 по 29.05.2017 в сумі 1 523,62 грн.

Доводи відповідача про відсутність у прокурора підстав для звернення з позовом у цій справі суд відхиляє з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 ст. 121 Конституції України визначено, що на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді і шляхом предявлення цього позову реалізуються зазначені повноваження.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Згідно із положеннями ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно із ст. 327 ЦК України та ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також обєкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Несплата до місцевого бюджету орендної плати за користування комунальним майном позбавляє конкретну територіальну громаду правомочностей власника одержувати надходження до відповідного бюджету в тому обсязі, який дозволяє забезпечити функціонування і життєдіяльність відповідної територіальної громади та держави в цілому.

Порушення умов договору оренди в частині повних та своєчасних розрахунків за користування обєктами комунальної власності підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави, яку згідно із ст. 7 Конституції України, гарантує місцеве самоврядування.

За наведених обставин, суд вважає, що прокурором було обґрунтовано підстави подання позову, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з віднесенням судових витрат за розгляд цієї справи на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради до Приватного підприємства «Альтаир Плюс» про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 9654,84 грн. та пені в сумі 1523,62 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Альтаир Плюс» (, адреса: 87545, Донецька область, м. Маріуполь. вул. Пашковського, буд. 64 А) на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 25) заборгованість з орендної плати в сумі 9654,84 грн. (девять тисяч шістсот пятдесят чотири гривні 84 коп.) та пені в сумі 1523,62 грн. (одна тисяча пятсот двадцять три гривні 62 коп.).

3. Стягнути з Приватного підприємства «Альтаир Плюс» (, адреса: 87545, Донецька область, м. Маріуполь. вул. Пашковського, буд. 64 А) на користь прокуратури Донецької області (, адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, б.6; р/р 6251, Держказначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, встановленому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення підписано 02.07.2018.

Суддя Н.В. Величко