РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2018 р. Справа № 910/21976/16
За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку " Євробанк " в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ " ЄВРОБАНК " Кононця В.В.

До Товариства з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

Про визнання недійсними нікчемних договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Багач Е.М. - предст.; Матющенко О.В. - предст.

Від відповідача Домашенко О.Є. - адвокат

Рішення прийняте 14.06.2018 р., оскільки у судовому засіданні 05.04.2018 р. розгляд справи відкладався, а у судовому засіданні 03.05.2018 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач - публічне акціонерне товариство Комерційний банк " Євробанк " в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ " ЄВРОБАНК " Кононця В.В. звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс " про:

- визнання недійсним нікчемний договір купівлі- продажу нежитлового приміщення, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 14.06.2016 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1158, що укладений між публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

- визнання недійсним нікчемний договір купівлі - продажу нежитлового приміщення, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 14.06.2016 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1157, що укладений між публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

- визнання недійсним нікчемний договір купівлі- продажу нежитлового приміщення, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 14.06.2016 р. і зареєстрований в реєстрі за № 1159, що укладений між публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок дій з дострокового розірвання депозитних договорів та продажу відповідачу нежитлових приміщень, оплата за які здійснена за рахунок повернення депозитних коштів, ПАТ КБ " Євробанк " надав відповідачу, як кредитору переваги, прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що зазначено у п.7 ч. 3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Також, позивач посилався на те, що банк не отримав нових грошових надходжень за продані нежитлові приміщення, згідно договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, а прийнявши в якості сплати за договорами купівлі-продажу нежитлових приміщень кошти відповідача, отримані внаслідок дострокового розірвання депозитних договорів з ПАТ КБ " Євробанк ", останній надав відповідачу переваги у вигляді зміни черговості кредиторів.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.06.2017 р. у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.09.2017 р. вказане рішення залишене без змін.

Постановою Верховного суду від 01.02.2018 р. постанова Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 20.09.2017 р. та рішення господарського суду м. Києва від 16.06.2017 р. скасовані і справа передана на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 15.02.2018 р. № 05-23/137 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/21976/16, за результатами якого зазначену справу передано на новий розгляд судді Пінчуку В.І.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.02.2018 р. справа № 910/21976/16 прийнята суддею Пінчуком В.І. до свого провадження, ухвалено здійснювати розгляд зазначеної справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 05.04.2018 р.

Ухвалою від 05.04.2018 р. підготовче засідання було відкладено до 03.05.2018 р.

Ухвалою від 03.05.2018 р. підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті на 14.06.2018 р.

08.06.2018 р. через канцелярію суду представником позивача подане клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд у задоволенні зазначеного клопотання відмовляє, оскільки рішення суду не може вплинути на права та обов'язки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2012 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс " ( відповідачем, вкладником ) та публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " ( позивачем, банком ) був укладений генеральний договір № ДЛЮ-833/EUR-GL вкладу юридичних та фізичних осіб-підприємців за Правилами " Строковий з виплатою процентів щомісячно".

Відповідно до умов вказаного договору позивач приймає на зберігання у відповідача грошові кошти та зобов'язується виплачувати останньому суму вкладу та проценти на нього на умовах та в порядку, встановленого договором, правилами та відповідними додатковими договорами до нього.

27.05.2016 р. між сторонами генерального договору був укладений додатковий договір № 101 до генерального договору

На підставі вказаного додаткового договору відповідач розмістив, а позивач прийняв на рахунок вкладний транш в сумі 700 000,00 євро строком до 29.08.2016 р.

27.05.2016 р. між сторонами генерального договору був укладений додатковий договір № 102 до генерального договору

На підставі вказаного додаткового договору відповідач розмістив, а позивач прийняв на рахунок вкладний транш в сумі 700 000,00 євро строком до 29.08.2016 р.

06.06.2016 р. між сторонами генерального договору був укладений додатковий договір № 103 до генерального договору

На підставі вказаного додаткового договору відповідач розмістив, а позивач прийняв на рахунок вкладний транш в сумі 450000,00 євро строком до 13.06.2016 р. ( вказаний транш достроково повернутий на підставі додаткового договору № 4 від 10.06.2016 р. )

10.06.2016 р. між сторонами генерального договору був укладений додатковий договір № 105 до генерального договору.

На підставі вказаного додаткового договору відповідач розмістив, а позивач прийняв на рахунок вкладний транш в сумі 450000,00 євро строком до 14.07.2016 р.

В подальшому вклади за додатковими договорами № 101, 102 та 105 були повернути відповідачу достроково за його заявою та на підставі додаткових договорів:

- № 106 від 13.06.2018 р. ( повернутий вклад за додатковим договором № 105 )

- № 107 від 13.06.2016 р. (повернутий вклад за додатковим договором № 101 )

- № 108 від 14.06.2018 р. (повернутий вклад за додатковим договором № 102 )

14.06.2016 р. між позивачем та відповідачем були укладені наступні договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, які посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О.:

- договір купівлі-продажу нежитлового приміщення зареєстрований в реєстрі за № 1157, відповідно до якого відповідач придбав у ПАТ " КБ " Євробанк " нежитлове приміщення за номером 202, загальною площею 162,7 кв. м., що знаходиться в будинку за номером 4 "г", розташованого по проспекту В. Лобановського в м. Києві (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) вартістю 8868985,77 грн.;

- договір купівлі-продажу нежитлового приміщення зареєстрований в реєстрі за № 1158, відповідно до якого відповідач придбав у ПАТ " КБ " Євробанк " нежитлове приміщення за номером 204, загальною площею 51,6 кв. м., що знаходиться в будинку за номером 4 "г", розташованого по проспекту В. Лобановського в м. Києві ( реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 ) вартістю 2812781,67 грн.;

- договір купівлі-продажу нежитлового приміщення зареєстрований в реєстрі за № 1159, відповідно до якого відповідач придбав у ПАТ " КБ " Євробанк " нежитлове приміщення за номером 203, загальною площею 51,7 кв. м., що знаходиться в будинку за номером 4 "г", розташованого по проспекту В. Лобановського в м. Києві (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 ) вартістю 2818232,56 грн.

Пунктом 2.1 вказаних договорів купівлі - продажу передбачено, що відповідач повинен здійснити розрахунок з ПАТ " КБ " Євробанк " шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок останнього в день посвідчення таких договорів.

Факт перерахування відповідачем позивачу зазначених коштів підтверджується платіжними дорученнями: № 32 від 14.06.2016 р. на суму 8868985,77 грн. - в якості сплати за договором купівлі-продажу № 1157 від 14.06.2016 p.:, № 33 від 14.06.2016 р. на суму 2812781,67 грн. - в якості сплати за договором купівлі-продажу № 1158 від 14.06.2016 p. та № 34 від 14.06.2016 року на суму 2818232,56 грн. - в якості сплати за договором купівлі-продажу № 1159 від 14.06.2016 р.

17.06.2016 р. на підставі рішення Правління Національного банку України від 17.06.2016 р. № 73-рш " Про віднесення публічного акціонерного товариства комерційного банку " Євробанк " до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №1041 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ " Євробанк " та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

На підставі вказаного рішенням розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства комерційного банку " Євробанк " з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 р. до 16.07.2016 р. включно, призначено Кононця В.В. уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ " Євробанк ".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.07.2016 р. № 1183 продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ " Євробанк " з 17.07.2016 року до 16.08.2016 р. включно і повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ " Євробанк "

Відповідно до даного рішення повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ " Євробанк " Кононця Вадима Валерійовича продовжені з 17.07.2016 р. до 16.08.2016 р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України від 23.02.2012 р. № 4452-VI " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно ч. 2-4 ст. 38 вказаного Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України " Про банки і банківську діяльність "; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

01.08.2016 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк "Євробанк" Кононцем Вадимом Валерійовичем винесено повідомлення за № 01-24.3/2018 про нікчемність спірних правочинів:

- договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.06.2016р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1157, що укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

- договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.06.2016 р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1158, що укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

- договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 14.06.2016р., який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трубінською О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1159, що укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк " Євробанк " та товариством з обмеженою відповідальністю " Науково-виробниче підприємство " Техвестсервіс "

В позовній заяві позивач зазначає, що внаслідок дій з розірвання депозитних договорів та продажу відповідачу нежитлових приміщень, ПАТ КБ " Євробанк " надав відповідачу як кредитору переваги, прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що зазначено у п.7 ч. 3 ст.38 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, ПАТ КБ " Євробанк " не отримав нових грошових надходжень за продані нежитлові приміщення, згідно договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень, а прийнявши в якості сплати за договорами купівлі-продажу нежитлових приміщень грошові кошти відповідача, отримані внаслідок дострокового розірвання депозитних договорів з ПАТ КБ " Євробанк ", останній надав відповідачу переваги у вигляді зміни черговості у задоволенні вимог кредиторів.

У зв'язку із зазначеним позивач вважає, що спірні договори купівлі - продажу є нікченими и підлягають визнанню недійсними.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 " Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними " правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Згідно ч. 2-3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Позивач у позовній заяві зазначає, що правочини про дострокове розірвання додаткових договорів №101 та №105, а також договори купівлі - продажу нежитлових приміщень, мають ознаки нікчемності в силу закону, а саме п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд вважає, доводи позивача обгрунтованими лише в частині нікчемності договорів про розірвання, що призвело до неправильного повернення коштів, з наступних підстав:

Питання дострокового розірвання депозитних договорів у банку врегульовано Правилами (договірними умовами) розміщення вкладів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в ПАТ КБ " Євробанк ".

Положеннями п. 2.2 вказаних Правил, які є внутрішнім документом банку, передбачено, що повернення вкладного траншу або його частини до настання дати повернення для строкових вкладів забороняється. Зазначена заборона не застосовується до договорів, укладених до 06.06.2015 р.

Відповідачем укладено три додаткових договори про розміщення вкладів, відповідно два з них 27.05.2016 р. та один - 06.06.2016 р., тобто вказані договори укладено після 06.06.2015 р.

Таким чином, згідно вимог п. 2.2 Правил повернення вкладних траншів за вказаними договорами до настання дати їх повернення було заборонено.

Натомість, на підставі додаткового договору № 106 до Генерального договору позивач достроково повернув відповідачу вклад, розміщений на підставі додаткового договору №105 в сумі 450000,00 євро.

Крім того, на підставі додаткового договору №107 до Генерального договору позивач достроково повернув відповідачу вклад, розміщений на підставі додаткового договору №101 в сумі 700000,00 євро.

Таким чином, при розриванні вказаних договорів та відповідно достроковому поверненні депозитних коштів відповідачу були надані переваги та пільги, прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, зокрема, Правилами (договірними умовами) розміщення вкладів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців в ПАТ КБ " Євробанк ".

Вказані договори про дострокове розірвання містять ознаки нікчемності, передбачені п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. 2.5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Разом з тим, позивачем не було заявлено вимог про визнання недійсними нікчемних договорів про дострокове розірвання.

Нікчемністю вказаних договорів позивач обґрунтовує вимоги про визнання недійсними нікчемних договорів купівлі - продажу

Позивач зазначає, що відповідач розрахувався з ним за купівлю приміщень незаконно повернутими йому депозитними коштами

Вказане на думку позивача свідчить про нікчемність укладених договорів купівлі - продажу та відповідно є підставою для визнання їх недійсними.

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Таким чином, для визнання недійсним правочину є встановлення обставин недодержання вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України, саме в момент вчинення цього правочину.

Відповідно до п.2.1. зазначених договорів купівлі-продажу, відповідач повинен був здійснити розрахунок з позивачем шляхом перерахування грошових коштів зі свого розрахункового рахунку в ПАТ " КБ " Євробанк" на розрахунковий рахунок останнього в день посвідчення таких договорів.

Отже, сторони, укладаючи оскаржувані договори, не передбачили умови про те, що відповідач буде здійснювати розрахунок достроково повернутими йому позивачем депозитними коштами.

Відсутність такої умови суттєво впливає на можливість визнання оскаржуваних договорів недійсними, оскільки у такому випадку є недоведеною та обставина, що волевиявлення відповідача в момент укладення договорів купівлі - продажу було спрямовано саме на здійснення розрахунку з позивачем вказаними депозитними коштами.

При цьому, здійснення оплати відповідачем позивачу достроково отриманими депозитними коштами (при відсутності у договорах відповідної умови про це), жодним чином не свідчить про нікчемність оскаржуваних договорів.

Сплата коштів позивачу, отриманих відповідачем внаслідок укладення нікчемних правочинів у даному випадку є неналежним виконанням зобов'язання.

Натомість, невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати належного виконання, розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 " Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними ").

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст.ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанці у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 04.07.2018 р.

СуддяВ.І.Пінчук