КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Справа№ 910/4189/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. (повний текст складено 26.03.2018р.)

у справі №910/4189/17 (суддя Князьков В.В.)

за заявою Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" про відстрочення виконання судового рішення

за позовом Фізичної особи-підприємця Хуртака Артема Євгеновича

до Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки"

про стягнення 53 788,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Хуртак Артем Євгенович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" про стягнення 53 788,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2017р. у справі 910/4189/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2017р. скасовано та прийняте нове, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" 53 788,00 грн. боргу, 1 600,00 грн. судового збору за подання позову та 1 760,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

05.10.2017р. Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.2017р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. частково задоволено заяву Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" про відстрочення виконання судового рішення. Відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. у справі №910/4189/17 на 6 місяців.

07.03.2018р. боржник знову звернувся до суду першої інстанції із заявою про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. у справі №910/4189/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі №910/4189/17 відмовлено у задоволенні заяви Гаражно-будівельного-кооперативу "Березняки" про відстрочення виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. у справі №910/4189/17.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Гаражно-будівельний кооператив "Березняки" подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та надати розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців (до 15.04.2019р.).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказував, що при розгляді заяви суд першої інстанції не взяв до уваги неприбутковість Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки", незадовільний фінансовий стан останнього та факт можливого доведення до банкрутства боржника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.05.2018р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 07.06.2018р.

07.06.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника з'явитись в судове засідання, і заява про відвід колегії суддів у складі: Кропивної Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018р. визнано заяву про відвід суддів необґрунтованою, передано матеріали справи для вирішення питання про відвід суддів у порядку ст. 32 ГПК України та оголошено перерву до 14.06.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. відмовлено у задоволенні заяви Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" про відвід колегії суддів.

У судовому засіданні, що відбулось 14.06.2018р. представники стягувача не з'явились, повідомлені належним чином. Неявка представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

В обґрунтування поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду боржник зазначав, що Гаражно-будівельний кооператив "Березняки" є колективним підприємством, яке об'єднує громадян з метою колективного управління майном та зберіганням автомобільного транспорту, що належить членам кооперативу, та не здійснює підприємницької діяльності, а отже не має доходів від такої діяльності. Разом з цим, грошова сума, стягнута судовим рішенням, є надмірно великою та не може бути сплачена кооперативом.

Заявник посилався на недостатність грошових коштів на його банківських рахунках, а також вказував, що станом на 01.03.2018р. заборгованість членів кооперативу зі сплати членських внесків складає 257 204,74 грн. На підтвердження викладеного заявником додано довідку про стан поточних рахунків, наявність готівкових коштів в касі, а також про наявність майна на балансі кооперативу. За твердженням боржника, ним збільшено суму членських внесків для погашення цієї заборгованості і силами кооперативу вживаються дії для погашення заборгованості. Так планується провести розчистку території кооперативу, що дозволить вивільнити майданчик, на якому можна буде встановлювати 15 автомашин, що в свою чергу складатиме суму внесків біля 4 500,00 грн. на місяць і надасть у майбутньому можливість акумулювати необхідну грошову суму для виконання судового рішення.

Утім, колегія суддів вважає, що відсутність грошових коштів на рахунках боржника не є підставою для надання відстрочки у виконанні судового рішення.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підстави для відстрочення виконання судового рішення передбачені частинами 3, 4 статті 331 Господарського кодексу України, за змістом яких підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Разом з цим, колегією враховано, що заяву боржника про відстрочення виконання рішення з подібних підстав вже було розглянуто 13.12.2017р. Господарським судом міста Києва, про що постановлено ухвалу і відстрочено виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017р. у справі №910/4189/17 на 6 місяців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання. Колегія суддів вважає, що заявником не доведено, що відстрочка виконання рішення суду сприятиме можливості отримання боргу стягувачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони, якою у даному випадку є стягувач, Фізична особа-підприємець Хуртак Артем Євгенович.

У рішеннях Європейського суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012р. та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов'язкового рішення може суперечити Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява №23465/03) від 06.10.2011р. існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява №40450/04, рішення від 15.10.2009р.).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997р.).

Колегія суддів вважає, що заявником, як під час розгляду даної справи у суді першої, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, не наведено обставин, які є винятковими і не доведено, що за час, на який буде відстрочено виконання судового рішення, боржник зможе забезпечити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 у справі №910/4189/17.

Як вбачається з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції, якими відмовлено у відстроченні виконання судового рішення, не спростовують.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу "Березняки" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі №910/4189/17 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2018р. у справі №910/4189/17 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/4189/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в силу ст. 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає. Повний текст складено 25.06.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко