УХВАЛА

м. Київ

06.07.2018Справа № 910/5756/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» про роз'яснення судового рішення по справі

За позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті»

про звернення стягнення на предмет застави

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

від позивача: Харченко М.С.

від відповідача: Кошліченко В.С.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3 (заявника): Сніжко О.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ «Актив-Банк» Луньо Іллі Вікторовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» про звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 0606/01/S-1 від 06.06.2012.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2015р. у справі № 910/5756/16 позов задоволено повністю. В рахунок часткового виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» за кредитним договором № 0606/01 від 06.06.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», звернуто стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 0606/01/S-1 від 06.06.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», а саме на майнові права за кредитним договором № 0925/01 від 25.09.2009, боржником по якому є - ОСОБА_2, що полягають у праві Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» вимагати повернення кредиту в сумі 37 898 998,47 та сплати процентів у сумі 717 321,52 грн, що разом становить 38 616 319,99 грн, шляхом переводу на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-банк» всіх прав та обов'язків кредитора до боржника за вказаним кредитним договором на загальну суму грошової вимоги у розмірі 38 616 319,99 грн, а також права вимоги за договорами, які забезпечують його виконання. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Актив-банк» 206 700 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті» звернулися з апеляційними скаргами, в яких просили Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2016 у справі № 910/5756/16 апеляційні скарги ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі №910/5756/16 повернуто без розгляду.

11.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфініті" звернулось до Господарського суду м. Києва з заявою, в якій просило суд роз'яснити резолютивну частину рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 по справі № 910/5756/16 щодо того, чи переходять до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Активбанк» всі права та обов'язки кредитора до боржника за кредитним договором № 0606/01 від 06.06.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Активбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», в тому числі за майновими правами за кредитним договором № 0925/01 від 25.09.2009, боржником по якому є ОСОБА_2, а саме за договором іпотеки від 30.09.2009, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті» передало Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Активбанк» в іпотеку належні йому на праві власності три земельні ділянки загальною площею 5,3267 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада, площею 1,7674 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 1,7198 га, кадастровий номер НОМЕР_2; площею 1,8395 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Ухвалою від 19.06.2018р. розгляд заяви було призначено судом на 25.06.2018р.

25.06.2018р. розгляд заяви було відкладено на 02.07.2018р.

02.07.2018р. розгляд заяви судом було відкладено на 06.07.2018р.

Представники третіх осіб 1 та 2 в судове засідання 06.07.2018р. не з'явились, проте, про дату, час та місце розгляду заяви були належним чином повідомлені.

Представником позивача у судовому засіданні було надано пояснення з приводу заяви третьої особи 3.

Представником відповідача у судовому засіданні було надано пояснення з приводу заяви третьої особи 3 та заперечено проти її задоволення.

Наразі, судом прийнято до уваги, що за приписами ч.3 ст.245 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз'яснення рішення.

Отже, за висновками суду, неявка представників третіх осіб 1 та 2 у судове засідання 06.07.2018р. не перешкоджає розгляду заяви третьої особи 3.

Розглянувши у судовому засіданні 06.07.2018р. заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті», господарський суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для її задоволення. При цьому, суд виходить з наступного.

За приписами ч.1 ст.245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Частиною 2 ст.245 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Наразі, слід зауважити, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Отже, для задоволення заяви про роз'яснення рішення необхідним є встановлення факту виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

Наразі, зі змісту розглядуваної заяви полягає, що заявнику не зрозумілий сам зміст резолютивної частини судового рішення по справі, зокрема щодо обсягу прав, які перейшли до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» внаслідок звернення стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 0606/01/S-1 від 06.06.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп».

Отже, за висновками суду, обставини, які є незрозумілими Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфініті» може бути роз'яснено судом у порядку ст.245 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, заперечення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп» стосовно того, що фактично заява третьої особи 3 зводиться до роз'яснення виконання судового рішення, суд до уваги не приймає як безпідставні та юридично неспроможні, оскільки фактично Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті» заявлено про роз'яснення правових наслідків (змісту) судового рішення про звернення стягнення на предмет застави, яким є право вимоги за кредитним договором, а ніяким чином не обставини щодо способу та порядку виконання судового рішення.

При розгляді спору судом було встановлено, що 06 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний бак «Актив - Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» укладено кредитний договір № 0606/01, згідно з умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 38 617 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 10,2% річних, зі строком погашення не пізніше 21 травня 2013 року.До вказаного правочину неодноразово вносились зміни.

В якості забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» за кредитним договором №0606/01 від 06.06.2012, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп» (заставодавець) та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк «Актив-банк» був укладений договір застави майнових прав №0606/01/S-1 від 06.06.2012, у відповідності до умов якого застава за цим договором забезпечувала вимоги заставодержателя за кредитним договором № 0606/01 від 06.06.2012 (а також будь-які зміни і доповнення до нього, в тому числі стосовно зміни процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту), укладеним між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого останній зобов'язаний заставодержателю по 19 травня 2015 включно у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 116 025 261,00 грн, сплатити проценти за користування ним у розмірі 24 % у випадках, передбачених кредитним договором.

За умовами п. 1.2. договору, предметом застави є майнові права за кредитним договором № 0925/01 від 25.09.2009, що передані відповідно до договору відступлення права вимоги за кредитним договором №0925/01 від 25.09.2009 заставодавцю, боржником по якому є - ОСОБА_2 , що полягають у праві заставодавця вимагати повернення кредиту в сумі 37 898 998,47 та сплати процентів у сумі 717 321,52 грн, що разом становить 38 616 319,99 грн.

За умовами п. 4.2 договору, при настанні випадків, передбачених п. 4.1.1. цього договору, заставодержатель здійснює звернення стягнення шляхом уступки права вимоги за контрактом, вимога вважається відступленою заставодавцем заставодержателю на підставі даного пункту цього договору з моменту направлення заставодержателем повідомлення заставодавцю на його поштову адресу, зазначену в розділі 7 цього договору про невиконання або неналежне виконання заставодавцем основного зобов'язання за кредитним договором або про порушення заставодавцем умов цього договору. Умови цього пункту згідно зі статтею 212, ст.ст. 512-519 та ст. 628 Цивільного кодексу України є умовами договору про відступлення права вимоги з відкладальною умовою.

Одночасно, наявними в матеріалах справи документами підтверджувалось, що належне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком за договором №0925/01 від 25.09.2009р. забезпечувалось іпотекою нерухомого майна, а саме земельних ділянок НОМЕР_1 площею 1,7674 га, НОМЕР_2 площею 1,7198 га та НОМЕР_3 площею 1,8395 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада.

Наразі, суд звертає увагу на те, що статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Одним із способів забезпечення виконання зобов'язання є іпотека.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» унормовано, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

У ст.11 Закону України «Про іпотеку» вказано, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Забезпечення виконання зобов'язання полягає у тому, що засіб забезпечення створює зобов'язальне правовідношення між кредитором і боржником або іншою особою, яке забезпечує зобов'язання боржника, однак, специфіка цього правовідношення полягає у додатковому (акцесорному) характері по відношенню до забезпеченого (основного) зобов'язання. Угода про встановлення способу забезпечення виконання зобов'язань, зокрема майнова порука, породжує додаткове, акцесорне зобов'язання, метою якого є саме забезпечення виконання головного, основного зобов'язання.

Зокрема, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Вказану правову позицію висловлено Верховним судом у постанові від 05.04.2018р. по справі №910/9256/17.

Таким чином, іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а, отже, іпотека не може існувати самостійно без зобов'язання. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом України у листі від 01.02.2015р. «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна».

Тобто, іпотека завжди слідує основним зобов'язанням, а майновий інтерес кредитора захищається як іпотекою, так і правом вимагати від боржника виконання його обов'язку в частині, не забезпеченій іпотекою.

За таких обставин, приймаючи до уваги правову природу іпотеки, як забезпечувального та акцесорного зобов'язання та гарантії кредитора на задоволення своїх вимог до боржника за основним правочином, суд зауважує, що у випадку отримання кредитом права вимоги за кредитним договором, право вимоги за яким забезпечено іпотекою, у такого кредитора виникає право задовольнити свої кредиторські вимоги як шляхом стягнення грошових коштів з боржника та і з його майнового поручителя.

При цьому, слід зауважити, що у спірних правовідносинах предметом застави були саме майнові права за кредитним договором № 0925/01 від 25.09.2009, що передані відповідно до договору відступлення права вимоги за кредитним договором №0925/01 від 25.09.2009 заставодавцю, боржником по якому є - ОСОБА_2 , що полягають у праві заставодавця вимагати повернення кредиту в сумі 37 898 998,47 та сплати процентів у сумі 717 321,52 грн., що разом становить 38 616 319,99 грн., тобто, кредиторські вимоги, які перейшли до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» в порядку звернення стягнення, в силу характеру правовідносин можуть бути задоволені як за рахунок основного боржника за кредитним договором так і майнового поручителя, який передав в забезпечення виконання зобов'язань (іпотеку) за кредитним договором, зокрема, земельні ділянки.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для того, щоб роз'яснити третій особі 3, що згідно рішення від 06.06.2015р. Господарського суду міста Києва у справі №910/5756/16 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», як кредитора за кредитним договором № 0606/01 від 06.06.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», перейшли всі майнові права, які є предметом забезпечувального зобов'язання за договором застави майнових прав №0606/01/S-1 від 06.06.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», а саме на майнові права за кредитним договором №0925/01 від 25.09.2009р., боржником за яким є ОСОБА_2, що полягають у праві вимагати повернення кредиту та сплати процентів, а також права вимоги за договорами, які забезпечують його виконання, зокрема, за договором іпотеки від 30.09.2009р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті», предметом забезпечення за яким є три земельні ділянки загальною площею 5,3267 га, а саме кадастровий номер НОМЕР_1 площею 1,7674 га, НОМЕР_2 площею 1,7198 га та НОМЕР_3 площею 1,8395 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфініті» про роз'яснення судового рішення по справі №910/5756/16.

2. Роз'яснити, що згідно рішення від 06.06.2015р. Господарського суду міста Києва у справі №910/5756/16 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», як кредитора за кредитним договором № 0606/01 від 06.06.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк "Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», перейшли всі майнові права, які є предметом забезпечувального зобов'язання за договором застави майнових прав №0606/01/S-1 від 06.06.2012р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Інвестгруп», а саме на майнові права за кредитним договором №0925/01 від 25.09.2009р., боржником за яким є ОСОБА_2, що полягають у праві вимагати повернення кредиту та сплати процентів, а також права вимоги за договорами, які забезпечують його виконання, зокрема, за договором іпотеки від 30.09.2009р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфініті», предметом забезпечення за яким є три земельні ділянки загальною площею 5,3267 га, а саме кадастровий номер НОМЕР_1 площею 1,7674 га, НОМЕР_2 площею 1,7198 га та НОМЕР_3 площею 1,8395 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Крюківщинська сільська рада.

3. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст складено та підписано 09.07.2018р.

Суддя О.М. Спичак