ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2018 р. Справа № 924/232/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Сорока Д.В. розглянувши матеріали

За позовом: ОСОБА_1 національного виробничого кооперативу "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка

до Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів

про стягнення 8 849 836,00 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю № б/н від 23.03.2018р.

ОСОБА_3 - за довіреністю № б/н від 23.03.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 23.04.2018р.

ОСОБА_5 - за довіреністю від 23.04.2018р.

З оголошенням перерви в судовому засіданні.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Суть спору: Позивач ОСОБА_1 виробничий кооператив Перший національний виробничий кооператив, м.Шепетівка, Хмельницької області 30.03.2018р. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача дочірнього підприємства Старокостянтинівський молочний завод, м.Староконстянтинів заборгованості за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. в сумі 8 849 836,00грн., з яких 5171102,00грн. основного боргу, 2218835,00грн. пені, 347092,00грн. - 3% річних та 1112807,00грн. інфляційних.

Ухвалою суду від 02.04.2018р. дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №924/232/18, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. строк проведення підготовчого провадження по справі №924/232/18 продовжено на тридцять днів.

06.06.2018р. позивачем надано до суду письмові пояснення, в якому конкретизує позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. в сумі 8849836,00грн., з них 5171102,00грн. сума основного боргу, 2218835,00грн. пені, 347092,00грн. 3% річних, 1112807,00грн. інфляційних.

В обгрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 31 січня 2017 року між ОСОБА_1 виробничим кооперативом «Перший національний виробничий кооператив» (постачальник) та Дочірнім підприємством «Старокостянтинівський молочний завод» (покупець) було укладено Договір поставки молока за №3.

Відповідно до п. 1.1. договору №3 постачальник зобов'язується систематично поставляти і передавати у власність покупця натуральне коров'яче молоко незбиране на умовах визначених договором, а покупець зобов'язується приймати і своєчасно оплачувати вартість продукції.

Відповідно до п.2.1 договору №3 від 31.01.2017р., загальна вартість цього договору не обмежується сторонами та складається з суми вартості окремих партій Продукції, що постачаються постачальником покупцю відповідно до умов даного договору, що визначається відповідно до даних, які містяться у спеціалізованій товарній накладній складеній за формою 1 -ТН (МС).

Розділом 8 договору передбачено, що оплата здійснюється покупцем в безготівковій формі шляхом перерахунку грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання продукції покупцем. Загальна сума договору складається із загальної вартості Продукції, поставленої Постачальником Покупцю протягом строку дії даного договору.

Згідно з п.п.3.1, 3.2, 3.3 договору №3, асортимент, кількість та ціна конкретної партії продукції, що постачається за даним договором, визначається постачальником та покупцем у додатках (ОСОБА_6 погодження ціни), що є невід'ємною частиною цього договору. Ціна партії Продукції є фіксованою на весь період дії ОСОБА_6 погодження ціни і у будь-якому випадку не підлягає зміні без письмового погодження Сторін. ОСОБА_6 погодження ціни підписується Сторонами при кожній зміні ціни на Продукцію.

Відповідно до даного пункту договору позивачем надано до позовної заяви ОСОБА_6 погодження договірної ціни, а саме:

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №1 від 31.01.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким починаючи з 01.02.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): вищий, 1 гатунок 8300,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та негатункове - 7470,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №2 від 16.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким починаючи з 20.02.2017р. сторони встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%): вищий, 1 гатунок 7900,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника) та негатункове - 7110,00грн. на умовах поставки EXW (склад постачальника).

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №3 від 24.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю &gc;25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 23.02.2017р. с.Терешки.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №4 від 28.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2016р., із виправленням на 2017рік, яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю &gc;25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 25.02.2017р. с.Терешки.

Однак пунктом 5 зазначених вище протоколів , а це №1, №2, №3, №4, визначено, що: „цей протокол погодження договірної ціни складений в двох примірниках , по одному для кожної із сторін та є невідємною частиною договору поставки молока № 3 від 31.01.2016року.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №5 від 24.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю &? ;25Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 23.02.2017р. с.Терешки.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №6 від 28.02.2017р. із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким сторони встановили закупівельну ціну на несортове молоко кислотністю 22Т в розмірі 3950,00грн. за 1 тону, і який діє виключно на поставку від 28.02.2017р. с.Терешки.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №7 від 24.03.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.04.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%), якщо: Молоко з кислотністю від 16°Т до 21°Т, яке проходить тест на кип'ятіння оформляється вищим, 1,2 гатунками та приймається за ціною 7 200,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип'ятіння, або надійшло з кислотністю

менше 16°Т - оформляється з кислотністю 24°Т та приймається по ціні - 5040,00грн. з

ПДВ.

Неґатункове III - молоко з кислотністю &g ;26°Т приймається по ціні 3600,00грн з ПДВ

пунктом 2 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №8 від 24.04.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.05.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

1,2 гатунок - 7 900,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове І - молоко з кислотністю &gп;22°Т приймається за ціною - 7110,00 грн. з ПДВ.

Неґатункове II молоко з кислотністю 26°Т приймається за ціною - 3950,00 грн. з

ПДВ.,

пунктом 3 протоколу визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №9 від 24.05.2017р., із зазначенням що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.06.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок - 7800,00 грн. з ПДВ.

Вищий ґатунок 7740,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7620,00грн.

2 гатунок 7200,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 6 480,00 грн. з ПДВ (дисконт 10%).

Неґатункове II - молоко, яке не пройшло тест на кип'ятіння, або надійшло з кислотністю

менше 16°Т - оформляється з кислотністю &gl;24°Т та приймається по ціні - 5040,00 грн. з

ПДВ (дисконт 30%).

пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №10 від 25.06.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.07.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8000,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8000,00грн.

2 гатунок 7800,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю 22°Т приймається за ціною - 7020,00 грн. з ПДВ

Неґатункове II - молоко з кислотністю 23-25°Т приймається за ціною - 5460,00 грн. з

ПДВ.

Неґатункове ІII - молоко з кислотністю &?о;26°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з

ПДВ.

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №11 від 25.07.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.08.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Екстра ґатунок 8604,00грн. з ПДВ

Вищий ґатунок 8304,00грн. з ПДВ

1 гатунок 8184,00грн.

2 гатунок 7440,00грн.

Неґатункове І - молоко з кислотністю &gl;22°Т приймається за ціною - 2904,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, сроки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни №12 від 23.08.2017р., із зазначенням, що це є додаток №1 до договору поставки молока №3 від 31 січня 2017р., яким починаючи з 01.09.2017р. сторони домовились та встановлюють планову закупівельну ціну за 1 тонну молока (базисний жир-3,4%):

Вищий ґатунок 8040,00грн. з ПДВ

1 гатунок 7902,00грн.

2 гатунок - 7800,00грн.

Неґатункове - молоко з кислотністю &ga;22°Т приймається за ціною - 3900,00 грн. з ПДВ

Пунктом 3 визначили, строки оплати: за молоко поставлене з 01 по 15 число місяця, покупець проводить розрахунок з 15 по 25 число поточного місяця в якому поставлялось молоко; за молоко поставлене з 16 по останнє число місяця (28-31 число), покупець проводить розрахунок з 01 по 10 число місяця наступного за місяцем в якому поставлялось молоко.

ОСОБА_6 погодження договірної ціни, а саме: №1 від 31.01.2017р., №2 від 16.02.2017р., №3 від 24.02.2017р., №4 від 28.02.2017р., №5 від 24.02.2017р., №6 від 28.02.2017р., №7 від 24.03.2017р., №8 від 24.04.2017р., №9 від 24.05.2017р., №10 від 25.06.2017р., №11 від 25.07.2017р., №12 від 23.08.2017р. підписані представниками та завірені печатками обох сторін.

Однак, ОСОБА_6 погодження договірної ціни №13 від 24.09.2017р. та ОСОБА_6 погодження договірної ціни №14 від 24.10.2017р., не підписані.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_6 погодження договірної ціни №3 від 24.02.2017р. та ОСОБА_6 погодження договірної ціни №5 від 24.02.2017р., є ідентичними.

Аналогічно ОСОБА_6 погодження договірної ціни №4 від 28.02.2017р. та ОСОБА_6 погодження договірної ціни №6 від 28.02.2017р., також є ідентичними.

Розділом 4 договору передбачено, що загальна кількість продукції, що поставляється за цим договором становить суму усіх поставок (які носять ритмічний характер) здійснених за цим договором. Умови поставки визначаються сторонами у ОСОБА_6 погодження договірної ціни (Додаток 1), що є невід'ємною частиною цього договору. Поставка продукції вважається виконаною постачальником з моменту передачі її покупцю (перевізнику покупця), про що буде свідчити відмітка на товарно-транспортній накладній, або на товарній накладній за формою 1-ТН (МС).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору №3, за період з лютого по листопад 2017 року позивачем було поставлено молоко на суму 109 444 794, 56 грн., тобто стверджує, що ним виконано умови договору в повному обсязі, а саме:

в лютому 2017 року - 584 370кг. на загальну суму 4 527 355,00грн.; в березні 2017 року - 1 699 050кг. на загальну суму 13 290 377,00грн.; в квітні 2017 року - 2 010 981кг. на загальну суму 14 410 892,00грн.; в травні 2017 року - 2 564 135кг. на загальну суму 20 050 931,00грн.; в червні 2017 року - 2 430 501кг на загальну суму 17 427 825,00грн.; в липні 2017 року - 2 578 681кг на загальну суму 20 010 798,00грн.; в серпні 2017 року - 1 797 592кг на загальну суму 13 237 619,00грн.; у вересні 2017 року - 616 400кг на загальну суму 4 767 465,00грн.; в жовтні 2017 року - 195 653кг на загальну суму 1 661 622,00грн.; в листопаді2017 року - 7 681кг на загальну суму 59 911,00грн. Всього поставлено 14 485 044, 00 кг. молока на загальну суму 109 444 794, 56грн.

Позивач зазначає, що доказом виконання умов та зобов'язань з боку позивача за договором №3 є приймальні квитанції за 28.02.2017р., за 31.03.2017р., за 30.04.2017р., за 31.05.2017р., 30.06.2017р., за 31.07.2017р., за 31.08.2017р., 30.09.2017р., 31.10.2017р., за 30.11.2017р., та товарні накладні за формою 1-ТН (МС) (додані до позовної заяви).

Однак з наданих позивачем на підтвердження поставки товару товарно-транспортних накладних за формою 1-ТН (МС) та з приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини не є можливим встановити кількість та вартість поставленого відповідачу в період лютий-листопад 2017року, саме по договору №3 від 31.01.2017р.,оскільки вони містять відомості про загальну кількість та вартість молока поставленого відповідачу в період лютий-листопад 2017року, а не чітко по договору №3 від 31.01.2017року, який є підставою спору по справі №924/232/18.

Крім цього, надані на підтвердження поставки-приймання молока позивачем надано видаткові накладні на загальну суму 109 503 438,56грн., а саме: №21 від 28.02.2017р. на суму 4527354,62грн., №29 від 15.03.2018р. на суму 6481325,90грн., №43 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №55 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №60 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №97 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №150 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №202 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №210 від 31.08.2017р. на суму 13237618,91грн.

Дані видаткові накладні підписані представниками та звірені печатками обох сторін. Всього на суму 102955795,94грн.

А також видаткові накладні: №425 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №714 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №798 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн. Однак дані видаткові накладні не підписані представником та не звірені печаткою сторони відповідача.

Всього по даних видаткових накладних поставлено молока на загальну суму 109503438,56грн.

Позивач зазначає в позові, що відповідач сплатив лише частину суми, що підлягає сплаті, а саме: 104 273 692, 56 грн., у зв'язку з чим, у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем за Договором поставки №3 в розмірі 5171102грн., однак доказів проплати в сумі 104 273 692, 56 грн. суду не надав, зазначаючи при цьому що ці докази є у відповідача, що є неможливим підтвердження наявності боргу за відповідачем саме в сумі 5 171 102 грн., як зазначає позивач.

Також позивач в судових засіданнях стверджує, що первинними доказами на підтвердження позовних вимог є акти звірки розрахунків між сторонами, складений та підписаний бухгалтерами обох сторін. Однак в матеріалах справи наявними є акти звірки розрахунків: станом на 30.04.2017р., (з якого вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.04.2017р. становила 17817731,60грн.), станом на 31.05.2017р., станом на 30.06.2017р., станом на 31.07.2017р., станом на 31.08.2017р., станом на 30.09.2017р., і з останнього акту вбачається що заборгованість відповідача за договором №3 становила 8552166,40грн.

На підтвердження наданих позивачем послуг в період лютий-листопад 2017р. ним зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідачу податкові накладні, а саме: податкова накладна №31 від 28.02.2017р. на суму 4527354,61грн., №2/2 від 15.03.2017р. на суму 6481325,90грн., №3/2 від 31.03.2017р. на суму 6809051,08грн., №3/2 від 15.04.2017р. на суму 7348972,32грн., №5/2 від 30.04.2017р. на суму 7061919,34грн., №4/2 від 31.05.2017р. на суму 20050930,75грн., №12/2 від 30.06.2017р. на суму 17427824,64грн., №23/2 від 31.07.2017р. на суму 20010798,38грн., №19/2 від 31.08.2017р. на суму 13237618,90грн., №5/2 від 30.09.2017р. на суму 4767465,30грн., №8/2 від 31.10.2017р. на суму 1697984,88грн. та №10/2 від 30.11.2017р. на суму 82192,44грн.

Підтвердженням реєстрації позивачем у Єдиному реєстрі податкових накладних є квитанції про реєстрацію.

Відповідач позовні вимоги не визнає і в письмовому відзиві на позов та письмових поясненнях по справі звертає увагу, що подані позивачем документи містять суттєві недоліки, що не дають змоги визначити зміст та обсяг господарської операції.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_6 погодження договірної ціни №13 від 24.09.2017 р. та №14 від 24.10.2017 р. останні не підписані зі сторони покупця, що суперечить пунктам 3.3, 3.4 договору поставки, а також те, що матеріали справи не містять доказів направлення на адресу відповідача проектів ОСОБА_6 погодження ціни, що свідчить про порушення Позивачем пункту 3.4. Договору поставки, що є одностороння зміна вартості продукції (у бік збільшення), а саме: починаючи з 01.10.2017 р. закупівельна вартість 1 тони молока 1 гатунку збільшилась на 1 018,00 грн., 2 гатунку - на 720,00 грн., негатункового молока - на 3 60 грн., з 01.11.2017 р. закупівельна вартість 1 тони молока 1 ґатунку збільшилась на 1 038,00 грн.

Зазначає, що кожна поставка продукції повинна супроводжуватись, зокрема ветеринарним свідоцтвом (Ф-2) державної установи ветеринарної медицини на всю кількість Продукції. Проте Позивачем до позовної заяви не додано копій відповідних ветеринарних свідоцтв, що унеможливлює проведення ідентифікації якості поставленої Продукції Відповідачу, а відтак і визначення вартості такої Продукції, оскільки остання ставиться в залежність від якості поставленої Продукції (Вищий, 1 гатунок, негатункове), що в результаті впливає на розмір заявленої Позивачем суми до стягнення.

Відповідач не погоджується з кількістю поставленої в період лютий 2017 по листопад 2017 продукції.

Крім цього, звертає увагу, що видаткові накладні №714 від 31.10.2017 р., №425 від 30.09.2017 р. не підписані з боку покупця ДП „Старокостянтинівський молочний завод, а отже не підтверджують поставку Продукції покупцю у кількості та вартості, які зазначені у даних видаткових накладних.

Також видаткові накладні №21 від 28.02.2017р., №29 від 15.03.2017р., №43 від 31.03.2017р., №97 від 31.05.2017 р., №98 від 31.05.2017 р., №150 від 30.06.2017 р., №151 від 30.06.2017р. містять підпис особи, що здійснила приймання продукції від відповідача, при цьому позивачем не надано належним чином завірених копій довіреностей на кожну партію продукції, зазначену в видаткових накладних. Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положення про і документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Щодо приймальних квитанцій відповідач стверджує, що з їх змісту вбачається, що їх дані суперечать кількості поставленої продукції, яка зазначена позивачем у позовній заяві. Також зазначені квитанції не містять в собі відомостей, що останні складені саме на виконання договору поставки №3, оскільки у відповідача були укладені з позивачем і інші договори поставки. Аналогічно не відповідають дані щодо кількості в ОСОБА_3 приймання-здачі поставленої постачальником сировини.

Крім цього зазначає, що в якості додатків до позовної заяви позивачем додані ОСОБА_3 звірки розрахунків по Договору №3, а саме від 30.04.2017 р., 31.05.2017 р., 30.06.2017 р., 31.07.2017 р., 31.08.2017 р., 30.09.2017 р., а згідно Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ОСОБА_3 звірки розрахунків не містять у собі дату і місця складання, одиницю виміру господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції, одиницю виміру господарської операції, а отже не можуть бути доказом підтвердження наявності заборгованості. Аналогічна позиція викладена у Постанові ВГСУ від 19.01.2017 справа №920/1294/15, від 26.07.2017 справа №926/1908-6/14.

Стверджує, що позивачем не доведена поставка продукції в кількості 14 485 044,00 кг., а отже зазначена кількість Продукції не може бути покладена при здійснені розрахунку розміру заборгованості за Договором поставки.

Поряд із зазначенням кількості поставленої Продукції позивачем у позовній заяві вказується вартість поставленої продукції у розрізі кожного місяця поставки. При цьому останнім не здійснюється розмежування по показникам поставленої Продукції, що унеможливлює встановлення, якої саме якості була поставлена Продукція. В той же час, з інших наданих Позивачем документів, зокрема ОСОБА_6 погодження ціни вбачається, що вартість поставленої Продукції ставиться в залежність від показників поставленого молока, а отже, для проведення належного розрахунку необхідно здійснювати розмежування поставленої продукції. Проте Позивачем не зазначено, якої саме якості поставлена Продукція, що ставить під сумнів достовірність проведених розрахунків.

Враховуючи викладенні в відзиві обставини відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

26.06.2018р. представником позивача надано суду клопотання з додатком про долучення до матеріалів справи акту звірки взаємних розрахунків за період 01.02.2017р. - 29.03.2018р. між сторонами за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. Даний акт складено односторонньо позивачем.

Представники сторін в засіданні суду свої вимоги та заперечення підтримали.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх в сукупності, судом прийнято до уваги наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, доводів позивача та відповідача, між сторонами виникла розбіжність у сумі заборгованості за договором поставки молока №3 від 31.01.2017р. станом на 30.03.2018р. Судом враховується значний обєм платіжних та розрахункових документів, наданих для перевірки розрахунків та період нарахування. Крім того, із поданого відповідачем відзиву на позов вбачається, що дані про заборгованість різняться із визначеною позивачем заборгованістю.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Приписами ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Позивач, особи, яким за законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Згідно з статтею 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 ст. 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи (ч. 1 ст. 102 ГПК України).

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

У статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Тому суд вважає за необхідне з'ясувати розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №3 від 31.01.2017 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, здійснених ДП "Старокостянтинівський молочний завод, для чого є потреба у спеціальних знаннях (економічних, бухгалтерських тощо), і непроведення судової експертизи залишить без належної оцінки надані сторонами докази, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити по даній справі судову економічну експертизу, на розгляд експертного дослідження поставити наступні запитання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока №3 від 31.01.2017 року станом на 30.03.2018р. в сумі 5171102,00грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №3 від 31.01.2017 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених Дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод?

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарським судом враховуються положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5), згідно з яким експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування. Цим же пунктом передбачено, що за наявності обставин, які зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за доцільне, з урахуванням зони регіонального обслуговування, проведення експертизи доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Витрати по оплаті експертизи підлягають покладенню в рівних частинах на сторони по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Зважаючи на строк проведення експертизи та те, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення експертизи, а матеріали справи №924/232/18 надіслати до Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109)..

Керуючись ст. ст. 42, 99, 100, 228, 234-235, 240, 256-257 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити по справі №924/232/18 судову економічну експертизу, проведення якої доручити Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

На вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання:

1. Чи підтверджується документально та нормативно заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором поставки молока №3 від 31.01.2017 року станом на 30.03.2018р. в сумі 5171102,00грн.?

2. Який розмір заборгованості Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів за договором поставки молока №3 від 31.01.2017 року станом на 30.03.2018р. перед позивачем із врахуванням всіх проплат, проведених Дочірнім підприємством "Старокостянтинівський молочний завод?

Вирішити інші питання, які можуть виникнути в процесі проведення судової економічної експертизи.

Зобовязати сторони надати на вимогу експерту необхідні документи для проведення експертизи, попередивши про можливість, в разі невиконання вимог суду, притягнення до передбаченої чинним законодавством відповідальності.

Оплату за проведення експертизи покласти в рівних частинах на ОСОБА_1 національний виробничий кооператив "Перший національний виробничий кооператив", м. Шепетівка та Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод", м. Старокостянтинів.

Попередити експерта про передбачену ст. ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих висновків або відмову експертів від виконання покладених обовязків без поважних причин.

Провадження у справі №924/232/18 зупинити до отримання результатів експертизи.

Матеріали справи №924/232/18 надіслати до Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109).

Зобовязати Хмельницьке відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернути матеріали справи №924/232/18 на адресу суду разом з експертним висновком та його копію надіслати сторонам.

Відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня набрання законної сили ухвали.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повний текст ухвали складено 27.06.2018р.

Суддя О.Д. Вибодовський

відрук. 3 прим.

1- до справи

2-позивачу - 30403, м.Шепетівка Хмельницької області, Старокостянтинівське шосе, 31.

3-відповідачу 31104, м.Старокостянтинів Хмельницької області, вул.Івана Франка, 47.