ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1480/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕРБУД КАПІТАЛ", м.Дніпро

про стягнення 166906,73 грн.

Представники:

Від Позивача: Умінець І.М., 18-0031-1 від 03.04.2018 р. представник

Від Відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС" (далі-Позивач) 10.04.2018 року звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕРБУД КАПІТАЛ" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 98209, 65 грн., пеню за період з 05.04.2017р. по 05.04.2018р. у розмірі 27027,83 грн., 3% річних за період з 16.05.2015р. по 05.04.2018р. у розмірі 8515,99 грн., інфляційне збільшення суми заборгованості за період з 16.05.2015 року по 05.04.2018 року у розмірі 33153,26 грн. за Договором поставки товару №3-24/03 від 24.03.2015р. та судовий збір у розмірі 2546,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару №3-24/03 від 24.03.2015 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2018р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.05.2018 о 10:00 год.

20.04.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду міста Києва та Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018р. у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - відмовлено.

08.05.2018 р. представник Позивача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи та участь наступного судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду міста Києва чи Київського апеляційного господарського суду. До клопотання представник Позивача додав: докази направлення Відповідачу клопотання про відкладення розгляду справи та участь наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

10.05.2018 р. представники сторін в судове засідання не з'явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2018р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 05.06.2018 р. о 15.00 год.

Представник Позивача під час судового засідання 05.06.2018 р. просив суд наступне судове засідання проводити в режимі відеоконференції, доручивши проведення відеоконференції Київському апеляційному господарському суду.

05.06.2018 р. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщений шляхом направлення ухвали суду за юридичною адресою Відповідача.

У судовому засіданні 05.06.2018 р. представник Позивача надав усну згоду щодо початку розгляду справи по суті в наступному судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 26.06.2018 року.

Судове засідання 26.06.2018 року проведено в режимі відеоконференції.

Відповідач в жодне судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав. Поштова кореспонденція направлялась відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, була повернута до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Пунктом 99 Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009р., передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

За змістом пункту 116 зазначених Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення. Не вручені з поважних причин рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до пункту 117 Правил поштові відправлення повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до п. 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомлений про відкриття провадження у справі та призначені судові засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

Тому судове засідання проводиться за відсутності його повноважного представника і причини неявки цього представника у засідання судом не визнаються поважними.

В судовому засіданні 26.06.18р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІПЕРБУД КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ГІПЕРБУД КАПІТАЛ», покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ БУДСЕРВІС» (далі - ТОВ «ІТ БУДСЕРВІС», Постачальник, позивач) було укладено Договір поставки товару № 3-24/03 (далі - Договір)

Відповідно до п.1.1. Договору Постачальник зобов'язується передати (поставити) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується оплатити та прийняти на умовах даного Договору, товар - перемички залізобетонні та елементи сходових систем.

Згідно з п. 1.2. Договору асортимент товару та його кількість формується на підставі замовлення Покупця, за підписом директора або уповноваженої особи Покупця, та зазначається у накладних, які є невід'ємною частиною даного Договору. У випадку поставки товару окремими партіями, кожна партія оформлюється окремою накладною.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що Покупець здійснює оплату вартості товару на підставі наданого Постачальником рахунку протягом строку дії рахунку. Оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений у даному Договорі або додатково вказаний Постачальником у відповідному рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 2.5. Договору зобов'язання Покупця по оплаті за товар вважаються виконаними в день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно з 4.4. Договору зобов'язання Постачальника щодо поставки товару вважається виконаним з моменту відвантаження Покупцеві та підписання зі сторони Покупця видаткової накладної.

У період з 25 березня 2015 року по 06 травня 2015 року Постачальником було поставлено Покупцю товар на загальну суму 186 085 ,56 грн., що підтверджується рахунками на оплату, видатковими, товарно-транспортними та податковими накладними (арк.с.57-85).

Товар був прийнятий Покупцем, претензій щодо якості та кількості товару, що був поставлений, Постачальнику від Покупця не надходило. Останній рахунок № 612 на оплату за товар по Договору на суму 65 103,24 грн. було виставлено Покупцю 30.04.2015 року, а вищевказана сума грошових коштів підлягала сплаті протягом 15 днів з моменту виставлення такого рахунку.

Станом на 05 квітня 2018 року Покупцем було порушено п.2.4 Договору та оплачено товар частково у розмірі 87 875,91грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку Постачальника та актом звіряння взаємних розрахунків (арк.с.86-87).

Непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 98 209,65грн. Доказів погашення на час розгляду справи сторонами не надано.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 98 209,65 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.1. Договору у випадку порушення Покупцем строків оплати поставленого товару Покупець зобов'язується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на момент порушення, від суми простроченої оплати за кожен прострочення до моменту остаточного виконання Покупцем умов даного Договору.

На підставі п. 6.1. Договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 27 027,83грн. за період з 05.04.2017 року по 05.04.2018 року, перевіривши розрахунок якої. господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині її стягнення.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивачем нараховано заявлено до стягнення 3 % річних в розмірі 8 515,99 грн. за період з 16.05.2015 року по 05.04.2018 року та інфляційні втрати в розмірі 33 153,26 грн. за період з 16.05.2015 року по 05.04.2018 року, позовні вимоги в частині стягнення яких підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про надання правової допомоги №18-0031-1 від 03.04.2018 року, свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю КС №5682/10, ордер КС №366009, рахунки на оплату №30 від 04.04.2018 року, №.46 від 05.06.2018 року та відповідні банківські виписки про оплату наданих послуг.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання послуг адвоката, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2. 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240,. 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС" (04114.м.Київ, вул. Макіївська, буд. 7, кв.202, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕРБУД КАПІТАЛ" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, буд.3, )-задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІПЕРБУД КАПІТАЛ" (49000, м.Дніпро, вул. Короленка, буд.3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ БУДСЕРВІС" (04114.м.Київ, вул. Макіївська, буд. 7, кв.202, ) суму заборгованість у розмірі 98209,65 грн., пеню за період з 05.04.2017 року по 05.04.2018 року у розмірі 27 027,83 грн., 3 % річних за період з 16.05.2017 року по 05.04.2018 року у розмірі 8 515,99 грн., інфляційне збільшення суми заборгованості за період з 16.05.2015 року по 05.04.2018 року у розмірі 33 153,26 грн. за Договором поставки товару №3-24/03 від 24.03.2015 року, судовий збір в розмірі 2 546,22 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено двадцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.07.2018

Суддя Н.Б. Кеся