КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. Справа№ 910/20945/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Васів Ю.М.

відповідача-1 - Малярчук Т.В.

відповідача-2 - не з`явилися

третьої особи - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг"

на рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 р. (повне рішення складено 29.03.2018 р.)

у справі № 910/20945/17 (суддя - Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг"

до 1. Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Міністерства фінансів України

про визнання права та визнання відсутнім права

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" про:

- визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" сплати суми боргу за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р. у розмірі 206170499,09 грн;

- визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" сплати суми боргу за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р. у розмірі 206170499,09 грн, що були сплачені позивачем Публічному акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" замість Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт".

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг", як поручителем, було виконано обов'язок боржника за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р., а саме погашено борг у розмірі 206 170 499,09 грн, у зв'язку з чим до останнього в межах цієї суми перейшли всі права кредитора за вказаним кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.11.2017 р. порушено провадження у справі № 910/20945/17 та залучено до участі у справі Міністерство фінансів України як третю особу, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.01.2018 р. у зв`язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України розгляд даної справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 р. (повне рішення складено 29.03.2018 р.) у справі № 910/20945/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" 11.04.2018 р. подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що відповідно до договору поруки № 4Г14387И/П від 17.11.2016 р. ним було виконано обов'язок боржника (ТОВ "Гілберт") перед Публічним акціонерним товариства Комерційний банк "Приватбанк", здійснивши погашення заборгованості у сумі 206170499,09 грн за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 18.11.2016 р.

У своїх усних пояснення відповідач-1 посилається на те, що оскільки перехід до поручителя прав кредитора у зобов'язанні після виконання ним обов'язку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, тому інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно.

Відповідач-2 та третя особа у судове засідання не з'явилися, правом на надання відзивів на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2018 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" на рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 р. у справі № 910/20945/17, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено до розгляду на 05.07.2018 р.

У судовому засіданні 05.07.2017 р. представник позивач заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду справи № 910/14144/17 Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Розглянувши у судовому засіданні вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки статтею 228 ГПК України надано суду право, а не обов'язок зупинити провадження у справі, до того ж колегія вважає можливим розгляд цієї справи на підставі наявних доказів, не чекаючи перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) Великою Палатою Верховного Суду.

У засідання суду, призначене на 05.07.2018 р., представник відповідача-2 та третьої особи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправленнь.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

17.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" (далі -поручитель) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі - кредитор) було укладено договір поруки № 4Г14387И/П (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Гілберт" (далі - боржник) своїх зобов'язань, зокрема, за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р., а саме: з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Згідно з п. 2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язку боржника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до кредитного договору.

Як передбачено п. 4 договору поруки, у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни відповідно до кредитного договору.

Відповідно до п. п. 5, 6 договору поруки, у випадку невиконання боржником п. 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього договору.

За умовами п. 8 укладеного договору до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 11 договору).

18.11.2016 р. позивачем було здійснено погашення заборгованості у сумі 206170499,09 грн за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р., що підтверджується платіжним дорученням № 6.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідачі, на думку позивача, не визнають факту погашення заборгованості по кредитному договору та переходу до нього прав кредитора.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, позивач повинен довести обставини, на які посилається у позові щодо виконання замість боржника зобов'язання за кредитними договорами, погашення всієї заборгованості, зокрема зі сплати кредиту та відсотків.

Як передбачено ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що станом на час звернення позивача з цим позовом заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р. становила саме 206170499,09 грн.

Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що за рахунок коштів в сумі 206170499,09 грн було в повному обсязі погашено заборгованість за боржника за кредитним договором №4Г14388И від 24.12.2014 р.

Так, часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 р. у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 р. у справі № 6-932цс15.

До того ж заявлені вимоги позивача є фактично вимогами про встановлення факту. Встановлення факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог. Заявлені позивачем вимоги можуть бути предметом дослідження та доказування в разі виникнення спору за кредитним договором.

Також позивачем не доведено, в чому саме та з яких підстав його права та законні інтереси є порушеними з боку визначених ним відповідачів.

Так, відповідачем-1 не заперечується факт укладення договору поруки № 4Г14387И/П від 17.11.2016 р., отримання коштів від позивача в сумі 206170499,09 грн згідно платіжного доручення № 6 від 18.11.2016 р., зарахування вказаних коштів в рахунок погашення заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків (як це передбачено умовами договору поруки).

Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачами не визнаються або оспорюються обставини щодо сплати позивачем на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" коштів у розмірі 206170499,09 грн в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про визнання права Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдинг" вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" сплати суми боргу за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р. у розмірі 206170499,09 грн та визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" права вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гілберт" сплати суми боргу за кредитним договором № 4Г14388И від 24.12.2014 р. у розмірі 206170499,09 грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2018 р. у справі № 910/20945/17 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Холдінг".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.07.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

С.А. Пашкіна