Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/386/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Сидорчук О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Чупахіна С.Ю., довіреність № 244 від 15.06.18, по 01.06.2019;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (смт.Пулини, Житомирської області)

до Фізичної особи-підприємця Куценка Володимира Івановича (с.Мотижин, Макарівського району, Житомирської області)

про стягнення 106935,53грн,

21.05.2018 через діловодну службу Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (смт. Пулини, Житомирської області) до відповідача Фізичної особи-підприємця Куценка Володимира Івановича (с. Мотижини, Макарівського району, Житомирської області) про стягнення 106935,53грн заборгованості, з яких: 105067,90грн основного боргу, 105,07грн штрафу, 1762,56грн 3% річних від простроченої суми.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст.526, 530, 549, 550, 691, 692 ЦК України, в якості фактичних підстав - неналежне виконання умов Договору на поставку лісопродукції №8 від 03.01.2017 в частині повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.06.2018 об 12:00.

Ухвалою від 18.06.2018 відкладено судове засідання з метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи та надання ним відзиву на позовну заяву.

Відповідач про дату, час та місце розгляду цієї справи повідомлений належним чином (про що свідчить розписка у повідомленні про вручення поштового відправлення), однак участі представника у судових засіданнях не забезпечив, процесуальними правами щодо подання заяв по суті спору та з інших процесуальних питань не скористався.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив здійснювати розгляд справи по суті за наявними у ній матеріалами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача надала усні пояснення по суті спору, підтвердила, що залишається на первісно заявлених вимогах.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, заслухавши усні пояснення представника позивача, відповідно до ч.8 ст.252 ГПК України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2017 між Дочірнім підприємством "Червоноармійський лісгосп АПК" (як продавець) (назва підприємства змінена на ДП "Пулинський лісгосп АПК" на підставі наказу ЖОКАП "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради від 26.12.2016 №115) та відповідачем Фізичною особою-підприємцем Куценко Володимиром Івановичем (як покупець) був укладений Договір на поставку лісопродукції №8 (далі за текстом - Договір), відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця лісопродукцію, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити її на умовах даного Договору (а.с.13-14).

Сортимент, загальна кількість та договірна ціна за одиницю лісопродукції визначаються згідно з додатками (п.п.1.2, 2.2, 4.1). Одиниця виміру: куб.метр. Якість лісопродукції повинна відповідати ГОСТ 9463-88, ТУУ 56.196-95 для цієї продукції. У випадку зміни ціни на лісопродукцію протягом року продавець має право змінити ціну шляхом укладання додаткової угоди до даного договору (п.п. 2.1, 3.1, 4.2).

Положеннями розділу 5 Договору сторони погодили порядок розрахунків таким чином:

п.5.1 порядок оплати продукції: 100% предоплата;

п.5.1 вид розрахунків: безготівковий;

п.5.3 форма розрахунків: платіжне доручення.

Згідно з п.п.6.1, 6.2 Договору, поставка здійснюється на умовах : франко-проміжний склад продавця. Продукція вивозиться продавцем самовивозом.

Відповідальність сторін позивачем та відповідачем погоджена у п.10.2 Договору, яким передбачено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань у період дії даного Договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 0,1%.

Строк дії договору, закріплений у п.10.1 Договору, визначається з моменту підписання його сторонами до 31.12.2017. Якщо жодна із сторін не вимагає розірвання даного Договору.

03.01.2017 сторони уклали Специфікацію (Додаток №1 до Договору №8 від 03.01.2017), якою погодили поставку продукції за найменуванням, а саме: пиловник хвойний, дров'яна деревина для технологічних потреб хвойних порід (сухостій), а також за довжиною, діаметром, сортом, кількістю, ціною за 1 м.куб. (без ПДВ) та сумою (а.с.15).

Крім того, протоколом погодження вільної ціни на лісопродукцію між ДП "Червоноармійський лісгосп АПК" та ФОП Куценко В.І. від 03.01.2017 (Додаток №2 до Договору №8 від 03.01.2017) визначено найменування продукції, її довжину, діаметр, сорт, кількість, ціну договірну за 1 м.куб. (без ПДВ), ПДВ 20%, ціну договірну за 1 м.куб. (з ПДВ) (а.с.16).

На виконання умов Договору продавцем (позивачем) було поставлено покупцю (відповідачу) продукцію на загальну суму 107018,22грн,згідно з товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.17-21), а саме:

ТТН серія ЖТ №035504 від 24.10.2017 на суму 23221,80грн;

ТТН серія ЖТ №034491 від 25.10.2017 на суму 22220,76грн;

ТТН серія ЖТ №035766 від 04.11.2017 на суму 19927,68грн;

ТТН серія ЖТ №035749 від 08.11.2017 на суму 19788,00грн;

ТТН серія ЖТ №036902 від 24.11.2017 на суму 21859,98грн.

Відповідач своє грошове зобов'язання належним чином не виконав, не сплативши за поставку товару остаточну суму коштів за період з 24.10.2017 по 16.05.2018. Внаслідок цього, з урахуванням сплаченого відповідачем авансового платежу у розмірі 1950,32грн (що зазначено позивачем у позовній заяві, однак доказів останнього не приєднано), утворилася заборгованість у сумі 105067,90грн.

З матеріалів справи (а.с.22-30) вбачається, що позивач неодноразово готував претензії відповідачу про сплату заборгованості у добровільному порядку, зокрема:

претензію №265 від 10.07.2017 з вимогою про сплату 84430,18грн боргу з додатками: актом звірки взаєморозрахунків станом за період: 1 півріччя 2017 року та підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період: жовтень 2017;

претензію №158/1 від 03.04.2018 про сплату заборгованості у розмірі 105067,90 з актом звірки взаєморозрахунків станом за період: 1 квартал 2018 року та рахунком заборгованості за період: 24.10.2017 - 16.05.2018.

Доказів надіслання вищезазначених претензій з додатками на адресу відповідача позивачем до матеріалів справи не приєднано.

Оскільки сторонами спору не досягнуто згоди в досудовому порядку шляхом переговорів, відповідач про результати розгляду претензій позивача не повідомив, останній з метою захисту свого порушеного права звернувся до господарського суду з матеріально-грошовою вимогою про стягнення 106935,53грн заборгованості, з яких: 105067,90грн основного боргу, 105,07грн штрафу та 1762,56грн 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням ст. 86 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги, з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами Договір на поставку лісопродукції №8 від 03.01.2017 за своєю правовою природою є договором поставки, який відповідає правовій природі договору поставки.

Статтею 265 ГК України передбачено, що відповідно до договору поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач має прострочену заборгованість перед позивачем у сумі 105067,90грн. Відповідачем участі представника у судовому засіданні не забезпечено, не подано достатніх доказів на спростування позовних вимог, у тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів тощо).

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч.1 ст.693 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу, п.п.3,4 якої передбачено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч.1 т.610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає доведеною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 105067,90грн за поставлений товар та задовольняє її у заявленому розмірі.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За положенням ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як зазначалося вже раніше, у п. 10.2 Договору сторони погодили, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань у період дії даного Договору винна сторона сплачує штраф у розмірі 0,1%.

Позивачем заявлено до стягнення штраф, розмір якого становить 105,07грн, за невиконання відповідачем свого зобов'язання щодо оплати поставленого товару в порядку, розмірі та строки, передбачені Договором.

Господарський суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, вважає їх арифметично правильними та задовольняє у заявленому розмірі.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з розрахунками позивача, наведеними у тексті позовної заяви та перевіреними судом, розмір 3% річних складає 1762,56грн від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, тому суд вважає вимогу в цій частині обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 106935,53грн, з яких: 105067,90грн основного боргу, 105,07грн штрафу, 1762,56грн 3% річних, обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

За ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема платіжним дорученням №794 від 19.04.2018 (а.с.10), позивачем за подання позовної заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1762,00грн. Разом із цим, у своїй позовній заяві позивач вимагає сплати відповідачем ФОП Куценко В.І. судового збору у розмірі 1790,51грн.

Господарський суд, на підставі ст.129 ГПК України, приходить до висновку покласти судовий збір на відповідача у розмірі 1762,00грн, у решті суми, що дорівнює 28,51грн, відмовити.

Керуючись ст.ст.123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Куценка Володимира Івановича (АДРЕСА_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (12000, Житомирська область, Пулинський район, смт.Пулини, вул.Грушевського, 24, ) 105067,90грн основного боргу, 105,07грн штрафу, 1762,56 грн 3% річних та 1762,00грн судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.07.18

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1- у справу,

2- позивачу (рек. з повід.),

3- відповідачу (рек. з повідомл.).