ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 року м.Дніпро Справа № 904/10337/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Чус О.В., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Пінчук Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 (суддя Петренко І.В., повний текст складено 19.03.2018) у справі

за позовом Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство", м.Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради

про визнання договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська укладеним

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра між позивачем в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради та відповідачем в редакції запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідач ухиляється від обов'язку укласти з позивачем в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради договір про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 у даній справі позовні вимоги задоволені у повному обсязі; визнано укладеним договір про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра між Дніпровською міською радою в особі Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" в редакції позивача.

Зазначене рішення мотивовано посиланням на те, що відповідач не виконав покладеного на нього Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов'язку щодо укладення договору про пайову участь і не звертався з приводу укладення такого договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство", посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в даному рішенні, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що він не створював жодних об'єктів, тобто не здійснював нового будівництва; не мав земельної ділянки для забудови, оскільки земельна ділянка надавалася в оренду за фактичним розташуванням належного відповідачу нерухомого майна.

З часу набуття у власність нерухомого майна, відповідач використовував придбане майно за цільовим призначенням, здавав його в оренду, не змінюючи у жодний спосіб його технічних характеристик.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідач не є замовником будівництва та безпідставно застосовано до спірних правовідносин ст.ст.34,39,40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядок виконання будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" від 13.04.2011 №466.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Позивач вважає, що доводи відповідача щодо не здійснення останнім будівництва спростовуються відомостями декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 31.05.2015 № ДП 84, яка станом на момент прийняття рішення суду першої інстанції, а також на час розгляду справи апеляційним судом не скасована.

25.06.2018 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції враховує таке.

За змістом положень частини першої статті 173, частини першої статті 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною третьою статті 179 ГК укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (стаття 187 ГК).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлюються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови та територій, будівництво об'єктів.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.2 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ).

Матеріали справи свідчать про те, що 07.08.2012 Придніпровською товарною біржею були проведені торги, за якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" придбало у власність будівлю заводоуправління літ.АЗ-2 та будівлю їдальні літ.АИ-2 загальною площею відповідно 1093,9кв.м. та 1947кв.м., розташовані за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Курсантська, 1 (протокол №1).

08.08.2002 приватний нотаріус Якуба Ю.А. видав Товариству з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" свідоцтво про придбання приміщення з прилюдних торгів (аукціону), реєстровий номер 3991.

30.08.2002 Дніпропетровським МБТІ видано реєстраційне посвідчення на об'єкти нерухомого майна №3013-50.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" здійснило переобладнання належного йому нерухомого майна.

04.07.2008 відповідач на підставі договору купівлі-продажу придбало у Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Д" - літ.АЗ-2 - адміністративно-побутовий корпус, під.АЗ-2 - підвал загальною площею 1078,8кв.м., аз - ґанок з дашком, аз1 - аз16 - приямки, літ.АИ-2 - будівля складу, під.АИ-2 - підвал, літ.АИ1 -1 - прибудова, літ.АИ2 -1 - прибудова загальною площею 2576,6кв.м., АИ3 - 1 - навіс, аи1 - ґанок з дашком, аи2 - пандус, аи3 - сходи, аи4 - 1 вхід у підвал, №34 - ворота, №35 - огорожа, IV - мостіння.

16.07.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стіль Д" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нове Фермерство" підписано акт прийому передачі зазначеного вище нерухомого майна.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Левлекс" від 16.07.2008 у справі №11-113/08 визнано дійсним договір купівлі продажу від 04.07.2008, за відповідачем визнано право власності на спірне майно без акту вводу в експлуатацію.

14.08.2008 на підставі рішення третейського суду за відповідачем зареєстровано право власності, що підтверджується витягом №19892773.

Під час розгляду справи третейським судом було досліджено висновок, виконаний Інститутом "Дніпроагропроект" (державна ліцензія АБ №204592, дійсна до 09.08.2010), складений за наслідком обслідування та оцінки технічного стану майна: літ.АЗ-2 - адміністративно-побутовий корпус, під.АЗ-2 - підвал загальною площею 1078,8кв.м., аз - ґанок з дашком, аз1 - аз16 - приямки, літ.АИ-2 - будівля складу, під.АИ-2 - підвал, літ.АИ1 -1 - прибудова, літ.АИ2 -1 - прибудова загальною площею 2576,6кв.м., АИ3 - 1 - навіс, аи1 - ґанок з дашком, аи2 - пандус, аи3 - сходи, аи4 - 1 вхід у підвал, №34 - ворота, №35 - огорожа, IV - мостіння по вул.Курсантська, 1 у м.Дніпропетровську, згідно якого несучі будівельні конструкції (фундаменти, стіни, перегородки, перекриття) знаходяться в нормальному і задовільному стані і придатні до подальшої експлуатації за функціональним призначенням.

У зазначеному рішенні зазначено, що при врахуванні судом технічного висновку за результатами обстеження вищевказаного майна, на підставі ч.2 ст.8 ЦК України у відповідності до загальних засад цивільного судочинства (аналогія права) встановлено, що прийняття в експлуатацію об'єкта полягає у визначенні готовності об'єкта закінченого будівництвом, будівельним і іншим нормам і правилам, необхідним при прийнятті в експлуатацію. Готовність приміщення до експлуатації в усіх аспектах визначена будівельно-технічним висновком. Таким чином, приміщення з усіма складовими частинами є прийнятим до експлуатації та не потребує іншого проведення дослідження готовності до експлуатації - прийняття.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" у 2008 році набуло у власність закінчений об'єкт будівництва нерухомого майна із технічними характеристиками, відображеними у рішенні Постійно діючого третейського суду при асоціації "Левлекс" від 16.07.2008 у справі №11-113/08 та який, згідно цього рішення не підлягає введенню в експлуатацію.

11.12.2009 змінено нумерацію об'єкта нерухомого майна на "вул.Курсантська, 1Б", про що є відповідна відмітка на витязі.

Зміст ч.2 ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" свідчить про те, що значення терміну "Замовник" у контексті Закону передбачає безпосередній зв'язок із забудовою земельних ділянок у населеному пункті.

Відповідачеві у встановленому законом порядку не виділялася земельна ділянка під забудову території (будівництво об'єкту нерухомості), доказів зворотного матеріали справи не містять.

Водночас, 07.10.2009 між відповідачем та позивачем укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянку, яка знаходиться за адресою: вул.Курсантська,1-Б і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :09:524:0135.

Договір укладено до 19.09.2022 (п.3.1. договору оренди землі).

Земельна ділянка передається в оренду в оренду: по фактичному розміщенню будівель заводоуправління та їдальні (п.5.1. договору оренди землі).

Крім того, відповідач не подавав заяву щодо забудови території, як це передбачено ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Наведені обставини свідчать про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове Фермерство" не є замовником будівництва спірного нерухомого майна, а тому на нього не поширює дію Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо обов'язкової участі відповідача у перерахуванні коштів пайової участі на створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури.

Матеріали справи не містять, а позивачем, в свою чергу, не доведено ті обставини, що будівництво спірного об'єкту здійснювалося саме відповідачем у справі.

Згідно Декларації про готовність об'єкта до експлуатації (пункт 12) техніко-економічні показники об'єкта (з урахуванням результатів технічної інвентаризації) є наступними: літ.АЗ-2 - адміністративно-побутовий корпус; під АЗ-2 - підвал; аз - ґанок з дашком; аз1 - аз16 - приямки; літ. АИ-2 - будівля складу, під АИ-2 - підвал, літ.АИ1 - 1 - прибудова, літ.АИ11 - 1 - прибудова, АИ111 - 1 - навіс, аи1 - ґанок з дашком, аи11 - пандус, аи111 - сходи, аи1111 - 1 - вхід у підвал, №34 - ворота, 3 35 - огорожа, ІV - мостіння, навіс - літ.Б. Загальна площа будівлі введеної в експлуатацію складає 3675,3м2 .

Перелік нерухомого майна, зазначений у договорі купівлі-продажу від 04.07.2008, рішенні Постійно діючого третейського суду при асоціації "Левлекс" від 16.07.2008 у справі №11-113/08 та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації є ідентичним, за винятком позиції - навіс літ.Б, з урахуванням чого колегія судді враховує наступне.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07.07.2011 № 109 затверджено Перелік об'єктів будівництва для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються (чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.18 зазначеного Переліку для встановлення малих архітектурних форм, реконструкція елементів благоустрою без знесення (перенесення) інших споруд чи комунікацій містобудівні умови та обмеження не надаються.

Частиною 2 статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать, зокрема, навіси.

Таким чином, на відповідача, як особу, що здійснила встановлення навісу - літ.Б, не поширює свою дію Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

При цьому, суд апеляційної враховує, що Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" набрав чинності 12.03.2011, окрім частини третьої абзацу сьомого частини дев'ятої статті 40, які набирають чинності з 1 січня 2013 року.

Приймаючи, до уваги, що спірне нерухоме майно існувало до набрання чинності Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", що підтверджується рішенням Постійно діючого третейського суду при асоціації "Левлекс" від 16.07.2008 у справі №11-113/08 та Витягом з державного реєстру №19892773, а тому до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми цього Закону.

З урахуванням наведеного, рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.269,275,278,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 у справі №904/10337/17 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Нове Фермерство" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400,00 грн.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 02.07.2018

Головуючий суддя: В.О.Кузнецов

Судді: О.В.Чус

Ю.Б.Парусніков