ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року м. Дніпро Справа № 904/275/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Чимбар Л.О., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 р.

( суддя: Юзіков С.Г., м. Дніпро, повний текст рішення підписано 25.05.2018 р.) у справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор"

про стягнення 44 425,20 грн. пені та штрафу за Договором поставки № 52 від 27.01.2017 р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 р. у справі № 904/275/18 замінено назву Позивача з: Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та задоволено позов - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгове підприємство "Інвеститор" на користь Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" 27 224,50 грн. пені, 17 200,70 грн. штрафу та 1 762,00 грн. судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що прийняття Відповідачем до виконання спірної заявки Позивача, поданої в електронному виді й, постачання товару, було свідченням прийняття Відповідачем як належного виконання Позивачем договірних умов щодо подачі заявки. При цьому, прийнявши до виконання спірну заявку Позивача, Відповідач не повідомив Позивачеві про необхідність її дублювання на паперових носіях. Крім того, заявка, як на паперових носіях, так і в електронному виді встановлює строк поставки, а відповідальність за порушення строків поставки обумовлена Договором.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 р. у справі № 904/275/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду про отримання Відповідачем заявки на поставку то вару № 631 від 30.05.2017 р., яка нібито була надіслана Позивачем 30.05.2017 р. на елек тронну адресу Відповідача (), яка зазначена у Договорі поставки № 52 від 27.01.2017 р.

При цьому Скаржник зазначає, що судом не прийняті до уваги доводи Відповідача про те, що за умо вами Договору поставки та Специфікації № 10 до нього, Постачальник здійснює пос тавку товару тільки після отримання письмового підтвердження ( належним чином оформленої заявки ) Покупця. При цьому Заявка Покупця направляється Постачаль нику рекомендованим листом і така заявка є підставою для поставки товару за цією Специфікацією. У письмовому підтвердженні (заявці) Покупець вказує графік постав ки, який містить обсяги і терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказали в цій Специфікації.

Скаржник наголошує на тому, що відповідно до вищезазначених умов Договору поставки термін поставки товару починає свій перебіг саме з моменту надання Покупцем письмової заявки, яка повинна бути направлена рекомендованим листом на адресу Постачаль ника. Електронна заявка Позивача №631 від 30.05.2017 року на поставку товару згідно Специфікації №10 не була отримана Відповідачем 30.05.2017 року. Крім того, з наданого до суду скріншоту електронної сторінки не вбачається, який текст містить вкладення та коли воно отримане адресатом. В подальшому листуванні між Пози вачем і Відповідачем, дата « 30.05.2017 р.» не визнавалась Відповідачем, як дата отримання заявки на поставку товару.

З огляду на вищезазначене, Скаржник вважає, що 30.05.2017 року не може бути датою від якої обчислюється термін поставки товару за Специфікацією №10 до Договору поставки.

Відтак, на думку Скаржника, висновок місцевого суду, що кінцевий термін поставки товару за Специ фікацією № 10 до Договору поставки визначено датою 14.07.2017 р. є хибним і не підтверджується ніякими доказами. Позивачем дата передачі Відповідачу заявки на постачання продукції №631 від 30.05.2017 р. оку документально не доведена.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чимбар Л.О., Дарміна М.О.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018р. у справі № 904/275/18, в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки вважає його справедливим та таким, що ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Зокрема, товариство посилається на те, що ТОВ БІП «Інвеститор» в своїй апеляційній скарзі зазначає, що заявку на поставку Товару, направлену рекомендованих листом, ним отримано не було, однак Відповідач не заперечує проти того, що ним було отримано заявку на поставку Товару електронною поштою та не заперечує факт отримання ним заявки на поставку Товару № 631 від 30.05.2017 р.

Крім того, у відзиві товариство посилається на те, що Відповідач здійснив фактичні (конклюдентні) дії, що свідчать про прийняття на себе зобов'язань за Специфікацією № 10 та про намір виконати поставку відповідно до узгоджених в Специфікації № 10 умов.

Товариство також вказує на те, що Відповідач в своєму листі вих. № 438/3 від 21.08.2017 р. фактично підтверджує, що строки поставки за Специфікацією № 10 обумовлені сторонами та прийняті ним до виконання. З урахуванням того, що Відповідач своїми фактичними діями підтвердив прийняті на себе зобов'язання за Специфікацією №10, в тому числі узгодив строки поставки Товару, Позивач вважає, що строк поставки Товару за Специфікацією № 10 до 14.07.2017 р. є узгодженим сторонами та правомірно використаний при нарахуванні штрафних санкцій за порушення термінів поставки, передбачених Специфікацією №10.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.01.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець ) та Товариством з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінговим підприємством "Інвеститор" ( Постачальник ) укладено Договір поставки № 52 ( далі Договір), за п. 1.1. якого з метою здійснення господарської діяльності Постачальник зобов'язався передати у власність Покупцеві товар, повне найменування якого ( номенклатура, асортимент ), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД вказуються в Специфікаціях ( Додатках ) до Договору ( далі Товар ), які є його невід'ємною частиною, а Покупець зобов'язався прийняти вказаний Товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Постачальник зобов'язується поставити Товар Покупцю в строки, визначені в Специфікації до цього Договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця Товару належної якості (п. 3.10. Договору).

Відповідно до п. 3.11. Договору дата поставки Товару визначається у специфікаціях до Договору.

Згідно з п.4.1. Договору загальна вартість Товару за цим Договором становить суму партій Товару по всіх Специфікаціям ( додатках ) до цього Договору.

Порядок оплати та форма розрахунків вказуються сторонами у Специфікаціях (Додатках) до цього Договору. Додатково сторони погодили, що Покупець має право відтермінувати сплату за Товар у випадках, передбачених п. 4.7. Договору, при цьому таке одностороннє відтермінування не буде вважатися порушенням умов Договору ( п. 4.6. Договору ).

У разі порушення термінів поставки Товару за цим Договором Покупець має право стягнути з Постачальника пеню в розмірі 0,5 % від суми непоставленого ( недопоставленого ) Товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів Покупець має право додатково стягнути з постачальника штраф у розмірі 10 % від суми непоставленого ( недопоставленого ) Товару ( п. 11.2. Договору ).

Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його термінології у двох примірниках українською мовою, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із Сторін ( п.15.1. Договору).

Згідно з п.15.2. Договору за рішенням Сторін, цей Договір укладається одним із таких способів: у вигляді електронного документа з накладенням електронних цифрових підписів та печаток Сторін; у вигляді електронного документа з накладенням електронних цифрових підписів та печаток сторін, так і на паперовому носії; на паперовому носії.

П. 15.3. Договору обумовлено, що укладення додаткових угод, додатків, змін, доповнень, актів та інших документів до Договору або на виконання цього Договору, обмін листами, повідомленнями, іншими документами між Сторонами здійснюється: шляхом оформлення таких документів в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису, що відбиває як відбиток підпису, так і відбиток печатки Сторони або шляхом оформлення таких документів на паперовому носії. Оформлення документів в паперовому вигляді (як тільки в паперовому, так і паралельно з оформленням електронних документів) здійснюється виключно за згодою Сторін.

Згідно цього Договору Сторони використовують електронний цифровий підпис, підтверджений з використанням посиленого сертифіката ключа, отриманого в Акредитованому Центрі Сертифікації Ключів ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" або в іншому центрі сертифікації ключів, зазначених Сторонами.

На виконання умов Договору сторонами укладено Специфікацію № 10, у якій погоджено повне найменування ( номенклатура, асортимент ), марку, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару УКТ ЗЕД, який Постачальник зобов'язався поставити на адресу Покупця.

Згідно з п. 5 Специфікації №10 поставка Товару за цією Специфікацією здійснюється Постачальником тільки після отримання письмового підтвердження ( належним чином оформленої заявки ) Покупця. Заявка Покупця направляється Постачальнику рекомендованим листом і така заявка є підставою для поставки Товару за цією Специфікацією. У письмовому підтвердженні ( заявці ) Покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який сторони вказали в цій Специфікації.

Місцевим судом встановлено, що 30.05.2017 р. Покупець, на електронну поштову адресу Постачальника, направив заявку № 631 про поставку Товару згідно зі Специфікацією № 10 від 26.05.2017 р. в обсягах та у строки зазначені у заявці, на загальну суму 317 940,10 грн. На підтвердження направлення заявки Позивач надав скриншот електронної сторінки.

Відповідно до умов Специфікації № 10 термін поставки: протягом 45 календарних днів з моменту надання заявки, тобто враховуючи заявку № 631 від 30.05.2017 р. - до 14.07.2017 р. включно.

Першу партію Товару за специфікацією № 10 та заявкою Позивача № 631, Постачальник поставив 26.06.2017 р., на загальну суму 131 735,95 грн. Другу партію Товару поставлено 26.07.2017 р., що підтверджується: видатковою накладною № РН-0000361 від 26.07.2017 р. на загальну суму 31 372,69 грн. та товарно-транспортною накладною № 87 від 26.07.2017 р.; видатковою накладною № РН-0000360 від 26.07.2017 р. на загальну суму 48 412,54 грн. та товарно-транспортною накладною № 86 від 26.07.2017 р. Прострочення поставки Товару, з урахуванням умов Специфікації № 10, становить 11 календарних днів.

У зв'язку з порушенням Відповідачем строків поставки, Позивач, з посиланням на п. 11.2. Договору, нарахував пеню 4 388,18 грн., за період з 15.07.2017 р. по 25.07.2017 р. та 7 978,52 грн. - штрафу.

Третю партію Товару за специфікацією № 10 та заявкою Позивача № 631 Відповідач поставив 10.08.2017 р., що підтверджується: видатковою накладною № РН-0000387 від 10.08.2017 р. на загальну суму 28 800,00 грн.

Прострочення поставки Товару, з урахуванням умов Специфікації № 10, становить 26 календарних днів.

У зв'язку з порушенням Відповідачем строків поставки, Позивач, з посиланням на п. 11.2. Договору, нарахував пеню 3 744,00 грн., за період з 15.07.2017 р. по 09.08.2017 р. та 2 880,00 грн. - штрафу.

Четверту партію Товару за специфікацією № 10 та заявкою Позивача № 631 Відповідач поставив 11.09.2017 р., що підтверджується: видатковою накладною № РН-0000435 від 08.09.2017 р. на загальну суму 62 171,76 грн. ( фактично поставлено 11.09.2017 р., що підтверджується експрес-накладною "Нова пошта" № 0453 від 11.09.2017 р. ). Отже, прострочення поставки Товару, з урахуванням умов Специфікації № 10, становить 58 календарних днів.

У зв'язку з порушенням Відповідачем строків поставки, Позивач, з посиланням на п. 11.2. Договору, нарахував пеню 18 029,82 грн., за період з 15.07.2017 р. по 10.09.2017 р. та 6 217,18 грн. - штрафу.

Станом на 31.12.2017 р. Постачальником не виконано поставку Товару на суму 1 249,99 грн. Прострочення строку поставки Товару, з урахуванням умов Специфікації № 10, становить 170 календарних днів.

У зв'язку з порушенням Відповідачем строків поставки, Позивач, з посиланням на п. 11.2. Договору, нарахував пеню 1 062,50 грн., за період з 15.07.2017 р. по 31.12.2017 р. та 125,00 грн. - штрафу.

Станом на 31.12.2017 р. загальна сума штрафних санкцій за порушення термінів поставки Товару становить 44 425,20 грн., з яких 27 224,50 грн. - пеня, 17 200,70 грн. - штраф.

19.08.2017 р. Позивач звернувся до Відповідача з листом № 1064, у якому повідомив Відповідача про прострочку поставки за спірною заявкою за специфікацією № 10 та вимагав виконати поставку в найкоротші строки.

У відповідь на зазначений лист Позивача Відповідач листом за вих. № 438/3 від 21.08.2017 р. повідомив про визнання прострочки деяких позицій в обумовлені строки та просив продовжити строки поставки недопоставлених ТМЦ.

З метою досудового врегулювання спору, Позивач направляв Відповідачеві претензію №30/569 від 12.09.2017 р., у якій пропонував у 7-денний строк з дня отримання цієї претензії перерахувати на Позивачеві штрафні санкції за невиконання умов Договору.

За даними Позивача, претензію Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції заперечував проти задоволення позовних вимг, мотивуючи тим, що п. 5 Специфікації № 10 до Договору поставки, визначено порядок поставки товару, а саме: поставка товару за цією Специфікацією здійснюється Постачальником тільки після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) Покупця. Заявка Покупця направляється Постачальнику рекомендованим листом і така заявка є підставою для поставки товару за цією специфікацією. У письмовому підтвердженні (заявці) Покупець вказує графік поставки, який містить обсяги і терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказали в цій Специфікації. Позивач стверджує, що 30.05.2017 р. ним, на електронну поштову адресу Постачальника направлено заявку № 631 на поставку товару згідно Специфікації № 10, проте це ніяк не узгоджується із зазначеною умовою Договору поставки, відповідно до якої єдиною підставою для поставки товару є письмова заявка Покупця направлена Постачальнику рекомендованим листом. Отже, фактично за Специфікацією № 10 до Договору поставки не була визначена дата з якої повинен починатися відлік терміну поставки товару, так як письмова заявка не була направлена рекомендованим листом на поштову адресу Відповідача, вказану в Договорі поставки.

Дійшовши висновку, про те, що прийняття Відповідачем до виконання спірної заявки Позивача, поданої в електронному виді й, постачання товару, було свідченням прийняття Відповідачем як належного виконання Позивачем договірних умов щодо подачі заявки, яка встановлює строк поставки, а відповідальність за порушення строків поставки обумовлена Договором, місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги пов'язаних зі стягненням штрафних санкцій.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення пені та штрафу, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України ).

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Дійсно умовами Специфікації передбачено, що поставка Товару здійснюється Постачальником тільки після отримання письмового підтвердження ( належним чином оформленої заявки ) Покупця, яка повинна направлятися Постачальнику рекомендованим листом, але як слушно зауважив місцевий суд заявка на поставку товару № 631 від 30.05.2017 р. надіслана Позивачем 30.05.2017 р. на електронну адресу Відповідача зазначену у Договорі, була прийнята останнім до виконання, з огляду на поставку відповідної продукції, що підтверджує факт одержання Відповідачем наведеної заявки у зазначений Позивачем строк та таким чином, узгодження сторін зміни умов Специфікації стосовно форми підтвердження ( оформлення заявки ).

Також, місцевий суд обгрунтовано врахував лист Відповідача за вих. № 438/3 від 21.08.2017 р. про визнання прострочки поставки деяких позицій в обумовлені строки за спірною заявкою та прохання продовжити строки поставки недопоставлених ТМЦ.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що Відповідач, посилаючись на ч. 4 ст. 612 ЦК України, не надав суду належних доказів неможливості виконання ним поставки товару, пов'язаної з неотриманням від Позивача, як замовника, заявки на поставку товару на паперових носіях. При цьому, прийнявши до виконання спірну заявку Позивача, Відповідач не повідомив Позивачеві про необхідність її дублювання на паперових носіях.

Враховуючи викладене, правомірним є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор" 44 425,20 грн. пені та штрафу за Договором поставки № 52 від 27.01.2017 р.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 15.05.2018 р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті Відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 р. у справі № 904/275/18 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Товариство з обмеженою відповідальністю будівельно-інженирінгового підприємства "Інвеститор".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв'язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя М.О. Дармін