ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1338/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області звернувся про забезпечення позову за вх.№2-3365/18 від 04.07.2018р.

у справі №916/1338/18

за позовом Першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства виробничо-комерційна фірма "Мікромегас"

про стягнення 2 903 088,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Красносільської сільської ради Лиманського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 підприємства виробничо-комерційна фірма "Мікромегас" заборгованості за договором про пайову участь від 10.04.2007р. у розмірі 2 903 088,20 грн.

Разом із позовною заявою до господарського суду прокуратурою подано заяву про забезпечення позову за вх.№2-3365/18 від 04.07.2018р., згідно з якою прокуратора просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 підприємству виробничо-комерційна фірма "Мікромегас", а саме: нежитлові приміщення ІІІ та ІV поверхів за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18-А, загальною площею 500,7 кв.м., загальною вартістю 1 808 625 грн., та будинок №89/91, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, загальною площею 4200,8 кв.м.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову в разі задоволення позовної заяви може істотно ускладнити виконання рішення суду, оскільки відповідач по даній справі тривалий час, починаючи з червня 2016 року по теперішній час, в порушення вимог ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та істотних умов договору №3 від 10.04.2007р., укладеного між Красносільською сільською радою та ПП ВКФ "Мікромегас", в добровільному порядку не сплачує в строк та у розмірі кошти пайової участі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову за вх.№2-3365/18 від 04.07.2018р., господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї заяви, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, у заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтувань та не надано доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, а саме реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем.

В свою чергу посилання прокуратури на тривале невиконання зобовязань за спірним договором щодо сплати коштів пайової участі як на підставу для забезпечення позову у даній справі господарським судом не приймаються до уваги, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом враховується висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі №916/2828/17 та від 14.06.2018р. у справі 3910/361/18.

Водночас вимоги прокуратури щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не є повязаними із предметом позову про стягнення грошових коштів. При цьому, доказів, які свідчать про відсутність у відповідача грошових коштів, стягнення яких з відповідача і є предметом позову, прокуратурою суду також не надано.

Окрім того, до суду не надано доказів наявності у відповідача права власності на будинок №89/91, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 89/91, загальною площею 4200,8 кв.м.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Першого заступника керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про забезпечення позову за вх.№2-3365/18 від 04.07.2018р.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Першому заступнику керівнику Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-33365/18 від 04.07.2018р.

Ухвала набирає чинності 06.07.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець