ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

03.07.2018

Справа № 910/7514/18

Суддя господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ-АЛЬЯНС"

про розгляд справи в порядку загального позовного провадження

у справі №910/7514/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ-АЛЬЯНС"

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Софт - Альянс" з позовом до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в забезпечення виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Меноріта" за кредитними договорами №4М15018И від 27.01.2015р., № 4М14041И від 29.01.2014р., № 4М12090И від 27.03.2012р., укладених між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Меноріта", між позивачем та відповідачем було укладено Договір поруки № 4М12090И/П від 08.11.2016р.

09.11.2016р. позивач, як поручитель, виконав обов’язок боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Меноріта", перед кредитором (відповідачем) за вказаними кредитними договорами, а саме сплатив заборгованість у загальному розмірі 100 089 723,73 грн., у зв’язку з чим позивач вважає, що відповідач повинен передати позивачу документи, які підтверджують обов’язок боржника щодо повернення кредиту та документи, якими забезпечувались вказані кредитні договори.

Однак, всупереч умовам договору поруки відповідач не передав належним чином завірені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за кредитними договорами. Вказана бездіяльність ПАТ КБ "Приватбанк" перешкоджає праву позивача на звернення до боржника в порядку регресу, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про зобов'язання відповідача передати оригінали кредитних договорів №4М15018И від 27.01.2015р., № 4М14041И від 29.01.2014р., № 4М12090И від 27.03.2012р., та інші документи, які засвідчують обов’язок боржника щодо повернення кредиту та документи, якими забезпечувались вказані кредитні договори.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

22.06.2018р. через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження мотивована тим, що, за переконанням позивача, суд не має права без клопотання останнього розглядати в порядку спрощеного позовного провадження справи, які не є малозначними, проте можуть бути визнані судом такими.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У ч. 5 ст. 12 ГПК України зазначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п’ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів позову, справа є малозначною у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, не є складною, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 250 ГПК України у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 250 ГПК України частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку справа є малозначною, яка розглядається тільки в порядку спрощеного позовного провадження, а матеріали поданої заяви не містять належного обґрунтування щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного так і загального) учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов’язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Згідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, за змістом указаних приписів закону сторони мають право (і суд надає їм таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов'язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 234, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ-АЛЬЯНС" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов