ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/956/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лексвінхаус», м. Київ () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», Київська обл., м. Бровари () - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ТОВ «Лексвінхаус»: ОСОБА_1;

від ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»: ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/956/17 за заявою ТОВ «Лексвінхаус» про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» у порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Боржника; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_3; вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою господарського суду Київської області від 12.06.2018 визнано банкрутом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», відкрито його ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2; постановлено стягнути з ТОВ «Лексвінхаус» на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 заборгованість по сплаті основної грошової винагороди за період виконання нею повноважень розпорядника майна ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» з 18.04.2017 по 12.06.2018 у сумі 94181,73 грн.; вирішено інші процедурні питання у справі.

19.06.2018 до суду надійшла заява ТОВ «Лексвінхаус» від 18.06.2018 б/№ (вх. № 11613/18) про розстрочення виконання постанови господарського суду Київської області від 12.06.2018 в частині сплати заборгованості на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3

Ухвалою суду від 19.06.2018 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 26.06.2018.

25.06.2018 за допомогою поштового звязку та 26.06.2018 за допомогою електронної пошти суду надійшли тотожні за змістом клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 21.06.2018 № 02-01/12 (вх. № 12069/18, 12146/18) про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Лексвінхаус» щодо розстрочення виконання постанови.

26.06.2018 в судове засідання зявились представник кредитора ТОВ «Лексвінхаус» та ліквідатор Банкрута. Заявник подану заяву про відстрочення виконання постанови підтримав і просив суд задовольнити заяву з підстав, викладених в заяві. Ліквідатор Банкрута залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.

Детально дослідивши подану заяву про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати заборгованості на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 та заслухавши пояснення представників учасників у справі, судом встановлено таке.

В заяві ТОВ «Лексвінхаус» просить суд розстрочити виплату на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 заборгованості по сплаті основної грошової винагороди за період виконання нею повноважень розпорядника майна ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» з 18.04.2017 по 12.06.2018 у сумі 94181,73 грн. на 12 (дванадцять) календарних місяців, у розмірі 7848,47 грн. в місяць.

В обґрунтування заяви заявник посилається на ст. 331 ГПК України, ст. 115 Закону про банкрутство і зазначає, що відповідна грошова винагорода не вносилась кредитором у встановленому порядку шляхом авансування на депозитний рахунок нотаріуса у звязку з відсутністю у кредитора необхідних реквізитів для сплати; з моменту призначення арбітражного керуючого ОСОБА_3 розпорядником майна у даній справі про банкрутство вона не зверталась до кредитора з заявою про виплату грошової винагороди та не надавала необхідних реквізитів для здійснення розрахунку; ТОВ «Лексвінхаус» не вбачає своєї вини щодо виникнення заборгованості перед арбітражним керуючим ОСОБА_3; виплата одноразово грошових коштів у сумі 94181,73 грн. призведе до припинення господарської діяльності ТОВ «Лексвінхаус».

Заперечуючи проти заяви ТОВ «Лексвінхаус» про розстрочення виконання постанови арбітражний керуючий ОСОБА_3 у своєму клопотанні зазначає, що на підставі статті 115 Закону про банкрутство ухвалою господарського суду Київської області від 18.04.2017 у даній справі про банкрутство було встановлено обовязок кредитора ТОВ «Лексвінхаус» здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_3 за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»; протягом строку виконання визначених повноважень арбітражний керуючий ОСОБА_3 у щомісячних звітах про вжиті заходи зазначала про необхідність здійснення оплати послуг, однак відповідні вимоги були проігноровані кредитором, що порушує права арбітражного керуючого ОСОБА_3 на отримання винагороди.

Статтею 331 ГПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що аналіз статті 331 ГПК України свідчить про право суду розстрочити виконання рішення та підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», відповідно до п. 10 якої - при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ЦПК України і ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відтак, застосування заходів, передбачених положеннями ст. 331 ГПК України, можливе лише за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, проте обставини, на які заявник посилається у своїй заяві про розстрочку виконання постанови, за змістом ст. 331 ГПК України, не є винятковою підставою для розстрочки виконання рішення.

ТОВ «Лексвінхаус» не надано суду доказів про наявність обставин, у розумінні ст. 331 ГПК України, з якими закон повязує надання розстрочки виконання рішення суду, та не доведено наявності відповідних обставин.

Зокрема твердження ТОВ «Лексвінхаус» про те, що арбітражний керуючий ОСОБА_3 не зверталась до кредитора щодо оплати послуг, спростовуються матеріалами справи, зокрема проміжними звітами розпорядника майна, що подавалися кредиторам і суду, та в яких наведено розрахунок винагороди арбітражного керуючого.

Також суд зазначає, що обовязок ініціюючого кредитора здійснювати оплату грошової винагороди арбітражного керуючого розпорядника майна встановлено статтею 115 Закону про банкрутство та зокрема ухвалою суду від 18.04.2017 у даній справі.

Інші вказані заявником в заяві обставини, у тому числі щодо наявності у ТОВ «Лексвінхаус» значної заборгованості перед контрагентами і скрутного фінансового становища є недоведеними і не є підставою для розстрочення виконання рішення суду в розумінні ст. 331 ГПК України.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ «Лексвінхаус» від 18.06.2018 б/№ (вх. № 11613/18) про розстрочення виконання постанови господарського суду Київської області від 12.06.2018 в частині сплати заборгованості на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3

Керуючись ст. 232-235, 255, 331, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Лексвінхаус» від 18.06.2018 б/№ (вх. № 11613/18) про розстрочення виконання постанови господарського суду Київської області від 12.06.2018 в частині сплати заборгованості на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3

2. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 27.06.2018.

Суддя С.Ю. Наріжний