ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/3162/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів В.В. Бєляновського, Т.А. Величко,

секретар судового засідання О.В. Клименко,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт

на рішення господарського суду Одеської області від 25.04.2018р., прийняте суддею С.В. Літвіновим, м. Одеса, повний текст складено 04.05.2018р.

у справі №916/3162/17

за позовом Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт

до Товариства з обмеженою відповідальністю ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ

про стягнення 187 135,92 грн.,

встановив:

Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ з позовом про стягнення збитків у сумі 187135,92грн. Позов мотивований тим, що в наслідок не виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеними між сторонами генеральним договором на перевантаження зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №14/104Д від 22.12.2014р. та договором на виконання робіт №9/104Д від 21.12.2016р. щодо своєчасного забезпечення вивозу прийнятих на зберігання у позивача вантажів, позивачем понесені додаткові витрати на відшкодування послуг за користування вагонами, збір та зберігання вантажу у вагонах в сумі 187135,92грн.

У відзиві на позов відповідач заперечував проти викладених в позові доводів з посиланням на те, що акти здачі-прийняття робіт, на які посилається позивач в позовній заяві, оформлені та підписані зі сторони позивача особами, повноваження яких не визначені в правовідносинах між сторонами. Вказані акти підписані одноособово та пізніше ніж настали обставини, які є підставою для заявлення позову. Крім того, акти здачі-прийняття робіт не входять до предмету договорів, на яких ґрунтуються правовідносини сторін. Відповідач також зазначив, що в правовідносинах, які склалися між сторонами, відсутні ознаки цивільного правопорушення зі сторони відповідача та підстави для відшкодування збитків позивачу.

У відповіді на відзив позивач вказав на те, що акти підписані уповноваженими на те особами. Крім того, вказані акти були надані наручно представнику відповідача під розпис та частково надіслані поштою, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення та записом в журналі реєстрації видачі первинної документації контрагентами.

Відповідач в запереченнях на відповідь на відзив заперечував проти доводів позивача з посиланням на їх безпідставність та необґрунтованість.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.04.2018р. в позові відмовлено. Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено завдання відповідачем реальних збитків в розумінні статті 22 ЦК України. Суд також дійшов висновку, що у відповідача не виникли господарські зобовязання з оплати витрат позивача за користування вагонами і зберігання вантажу в них, так як в договорах про надання послуг не передбачено обовязку відповідача сплачувати їх у випадку невиконання безпосередньо позивачем часових норм на обробку вагонів.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким в позов задовольнити. В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, скаржник послався на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Одночасно скаржник зазначив, що протиправна поведінка відповідача полягає в порушенні ним зобов'язань за укладеними з позивачем договорами в частині невиконання свого обов'язку щодо забезпечення вивозу прийнятих на зберігання у позивача вантажів, а саме, подання суден, згідно з затвердженими графіками, під відвантаження вантажів в обсязі достатньому для звільнення складів та плавзасобів підприємства від вантажів, з метою забезпечення своєчасної обробки критих вагонів, вагонів зерновозів, з вантажами, що прибували у ДП «ХМТП» на їх адресу. Вина відповідача полягає в тому, що відповідно до умов договорів відповідач не забезпечив своєчасний вивіз прийнятих на зберігання в ДП «ХМТП» вантажів (а саме подання суден, згідно затверджених графіків, під відвантаження вантажів в обсязі достатньому для звільнення складів та плавзасобів підприємства від вантажів, з метою забезпечення своєчасної обробки критих вагонів, вагонів зерновозів, з вантажами, що прибували у ДП «ХМТП» на їх адресу). Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача і отриманими ДП «ХМТП» збитками полягає в тому, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, недотримання умов договорів ДП «ХМТП» понесло додаткові витрати у вигляді відшкодування Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Херсонського морського порту), повязаних зі сплатою залізниці за зберігання вантажів у вагонах, що відбулося з вини відповідача, а саме, не забезпечення своєчасного вивозу прийнятих на зберігання в ДП «ХМТП» вантажів. Отже, позивачем доведено причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме в наслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на відсутність вини у простої вагонів.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційна інстанція встановила наступне.

22.12.2014р. між Державним підприємством „Херсонський морський торговельний порт (ОСОБА_4) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ (Клієнт) укладено генеральний договір на перевантаження зовнішньоторговельних і транзитних вантажів №14/104Д (т.1, а.с.14-24).

Предметом договору №14/104Д відповідно до п. 1.1 є організація та здійснення навантажувально-розвантажувальних операцій (надалі-перевалка) зовнішньоторговельних та транзитних вантажів клієнта, що слідує через підприємство.

Умовами п. 3.3 договору №14/104Д Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт здійснює та території ОСОБА_4 перевантаження вантажів, які прибули для Клієнта, в тому числі:

3.3.1 організовує своєчасне розвантаження вантажів з суден і вагонів, інших видів транспорту і навантаження на судна, у вагони і інші види транспорту своїми силами і засобами згідно з діючими правилами і нормами, узгодженими в додатках до цього договору.

3.3.2 забезпечує прийняття і здавання вантажів, ведення обліку вантажів на ОСОБА_4.

Згідно з п. 3.12 договору №14/104Д Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт забезпечує дотримання і виконання вимог "Тимчасового порядку взаємодії ХФ ДП "АМПУ" (Адміністрації Херсонського МП), ДП "ХМТП", Комплексу сумісної діяльності (компанії Дніпро-Карго ЛТД) та станції Херсон-Порт Одеської залізниці з обробки та обліку вагонів" та Єдиного технологічного процесу роботи Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" і станції Херсон-Порт Одеської залізниці".

За умовами п.3.14 договору №14/104Д оформлені та підписані належно вповноваженою особою ОСОБА_4 виконання робіт (надання послуг) направляє Клієнту у відповідності до п. 5.3.3, 5.3.4 даного договору.

Відповідно до п.п. 4.1.3 договору №14/104Д Клієнт забезпечує надходження вантажу на ОСОБА_4 згідно погоджених графіків відвантаження вагонів та своєчасний вивіз його із ОСОБА_4. При не виконанні даного зобов'язання та при досягненні норм одночасного зберігання, яка вказана в додатках до цього Договору, ОСОБА_4 має право припинити прийом вантажу на підприємство, і всі витрати пов'язані з простоєм вагонів та іншого транспорту, в цьому випадку відносяться на рахунок Клієнта.

Розрахунки за роботи/послуги ОСОБА_4 проводяться Клієнтом шляхом здійснення попередньої та остаточної оплати робіт/послуг згідно рахунків ОСОБА_4. Остаточна оплата здійснюється за надані підприємством послуги/виконані роботи з урахуванням проведеної попередньої оплати (п. 5.2 договору №14/104Д).

Згідно з п.п.5.2.2.3 при наданні підприємством додаткових послуг, що не були включені в попередню оплату, Клієнт оплачує їх при остаточному розрахунку.

Остаточний розрахунок здійснюється Клієнтом згідно рахунків ОСОБА_4, з додаванням підтверджуючих документів (актів виконаних робіт (надання послуг), які попередньо направляються факсом або по електронній пошті на адресу Клієнта та в подальшому вручаються представнику Клієнта під підпис або направляються поштою на адресу Клієнта (Експедитора) (п.5.3.3 договору №14/104Д).

Якщо рахунок та підтверджуючі документи (ОСОБА_4 виконаних робіт (надання послуг) надаються Клієнту (Експедитору) ОСОБА_4 під підпис-оплата здійснюється протягом п'яти банківських днів з дати отримання таких документів, а якщо документи відправляються поштою-то оплата здійснюється протягом десяти банківських днів з дати відправлення таких документів (п. 5.3.4 договору №14/104Д).

За умовами п. 5.7 договору сторони погодили, що фактом сплати Клієнтом рахунку ОСОБА_4 у повному обсязі вважається зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 в банківський операційний день згідно режиму роботи, встановленого Національним банком України.

Оплата за даним договором проводиться в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 (п.5.9 договору №14/104Д).

21.12.2016р. між Державним підприємством "Херсонський морський торговельний порт" (ОСОБА_4) та Товариством з обмеженою відповідальністю ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ (Клієнт) укладено договір на виконання робіт №9/104Д (т. 1, а.с. 29-39).

За умовами п.1.1 договору сторони погодили, що Державне підприємство „Херсонський морський торговельний порт організовує і здійснює своїми силами і засобами за кошти Клієнта роботи: навантажувальнорозвантажувальні операції зовнішньоторговельних та транзитних вантажів Клієнта, що слідують через ОСОБА_4, а також, по письмовій згоді Сторін, забезпечує короткочасне накопичення суднових партій Вантажу для подальшого відвантаження вантажу (на зерновому перевантажувальному комплексі), критих складах ОСОБА_4, плав'ємностях ОСОБА_4 та/або Клієнта) для подальшого відвантаження Вантажу з ОСОБА_4 на водний або інший вид транспорту.

У відповідності до п.п. 3.1, 3.3, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 договору №9/104Д ОСОБА_4 спільно з Адміністрацією Херсонського морського порту узгоджує завезення вантажів залізницею в ОСОБА_4 через АС "Месплан", відповідно до планів перевезень і можливостей ОСОБА_4. ОСОБА_4 здійснює на території ОСОБА_4 перевалку вантажів, які прибули для Клієнта в тому числі: організовує своєчасне відвантаження вантажів з суден і вагонів, інших видів транспорту і навантаження на судна, у вагони і інші види транспорту своїми силами і засобами згідно з діючими правилами і нормами узгодженими в додатках до цього договору; забезпечує приймання і здавання вантажів, ведення обліку вантажів на ОСОБА_4. ОСОБА_4 здійснює приймання експортного, каботажного та транзитного (на море) вантажу з різного виду транспорту по залізничним накладним, товарно-транспортним накладним, водним накладним з оформленням приймальних актів. Один примірник приймального акту видається клієнту під підпис.

Пунктом 3.10. договору №9/104Д передбачено, що ОСОБА_4 забезпечує виконання вимог «Тимчасового порядку взаємодії ХФ ДП «АМПУ» (АДМІНІСТРАЦІЇ ХЕРСОНСЬКОГО МП), ДП «ХМТП», Комплексу сумісної діяльності (компанії Дніпро- Карго ЛТД) та станції Херсон-Порт Одеської залізниці з обробки та обліку вагонів» та Єдиного технологічного процесу роботи Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» і станції Херсон-Порт Одеської залізниці».

Клієнт забезпечує надходження вантажу на ОСОБА_4 згідно з погодженими графіками відвантаження вагонів та своєчасний вивіз його із ОСОБА_4. При невиконанні даного зобовязання та при досягненні норми одночасного зберігання, яка вказана в Додатках до цих Договорів. ОСОБА_4 має право припинити прийом вантажу на ОСОБА_4, і всі витрати, повязані з простоєм вагонів та іншого транспорту, в цьому випадку відносяться на рахунок Клієнта (п. 4.1.3. договору №9/104Д).

Клієнт забезпечує своєчасність надходження на рахунок підприємства платежів за виконані ОСОБА_4 роботи та надані послуги, згідно умов цього договору (п. 4.6 договору №9/104Д).

Згідно з п. 4.29 договору №9/104Д Клієнт зобов'язаний підписати надані ОСОБА_4 акти виконання робіт (надання послуг) належно вповноваженою на таке підписання особою, скріпити печаткою та повернути по одному примірників таких ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_4 у строк протягом 10 банківських днів з дати їх відправлення ОСОБА_4 поштою або вручення представникові (експедитору) Клієнта під підпис. У випадку відмови від підписання або неповернення підписаних ОСОБА_4 виконаних робіт (надання послуг) протягом строку, вказаного в даному пункті, вважається, що ОСОБА_4 є погодженими Сторонами та надані послуги/виконані роботи підлягають оплаті Клієнтом.

Відповідно до п. 5.2.2.3. договору №9/104Д при наданні ОСОБА_4 додаткових послуг, що не були включені в попередню оплату, Клієнт оплачує їх при остаточному розрахунку.

20.10.2016р. на адресу ДП «ХМТП» від ТОВ ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ надійшла заявка за №20-10/16 щодо підтвердження прийму судна "PALAMALI DISCOVERY" під навантаження 6 300.00 mt. max. шроту соняшника, підхід якого очікувався 28-30 жовтня. В цей же день прийом даного судна ДП «ХМТП» було підтверджено (т.1, а.с.65). Проте, судно "PALAMALI DISCOVERY" зайшло на територію ДП «ХМТП» лише 01.11.2016р., що підтверджується записами вахтового журналу (т.1 а.с.69).

07.11.2016р. та 20.10.2016р. на адресу позивача від відповідача надійшла заявка за №07-11/16 на підтвердження прийому судна "ISMAYIL SHIKHLY" під навантаження 6000.00 тн. шроту гранульованого, підхід якого очікувався 12.11.2016р. В цей же день прийом вказаного судна відповідачем було підтверджено, про що свідчить заявка, яка міститься в матеріалах справи (т. 1, а.с.66). Вказане судно зайшло на територію ДП «ХМТП» із запізненням, а саме 14.11.2016р., що підтверджується записами вахтового журналу (т.1. а.с. 68).

14.11.2016р. на адресу позивача від відповідача надійшла заявка за №12-11/16 на підтвердження прийому судна "Cape Scott" під навантаження 13200.00 тн. шроту не гранульованого, підхід якого очікувався 13-16 листопада 2016р. В цей же день прийом даного судна позивачем було підтверджено (т.1, а.с. 67). Судно "Cape Scott" зайшло на територію позивача 19.11.2016р., тобто з порушенням строків визначених у заявці та договорах.

Позивач на виконання умов договорів виконав свої зобовязання щодо здійснення на своїй території перевалки вантажів, які прибули для відповідача, в тому числі організував розвантаження вантажів з суден і вагонів, інших видів транспорту і навантаження на судна, у вагони і інші види транспорту своїми силами і засобами згідно з діючими правилами і нормами, узгодженими в додатках до договорів №14/104Д та №9/104Д. Також позивач забезпечив приймання і здавання вантажів, введення обліку вантажів на ОСОБА_4.

На оплату наданих послуг позивач на адресу відповідача надіслав рахунки №224 від 30.01.2017р., №282 від 02.02.2017р., №330 від 08.02.2017р., №336 від 08.02.2017р., №345 від 09.02.2017р., №349 від 09.02.2017р., №395 від 13.02.2017р., №407 від 14.02.2017р., №447 від 17.02.2017р., №600 від 03.03.2017р., №602 від 06.03.2017р., №675 від 15.03.2017р., №687 від 16.03.2017р. (т.1 а.с.71-83).

Також позивач на адресу відповідача надсилав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №379 від 10.03.2017р., №320 від 28.02.2017р., №223 від 10.02.2017р., №201 від 10.02.2017р., №318 від 28.01.2017р., №386 від 10.03.2017р., №192 від 07.02.2017р., №158 від 03.02.2017р., №154 від 03.02.2017р., №145 від 02.02.2017р., №149 від 01.02.2017р., №112 від 30.01.2017р., №115 від 27.01.2017р. (т.1, а.с.84-96). У вказаних актах в графі "послуга" зазначено "плата за користування вагонами (відшкодування)" та "зберігання вантажу в вагонах (відшкодування).

До кожного рахунку були надані звіти по розрахункам із залізницею за транспортні витрати, відомості, в яких зазначені номера вагонів, залізничних накладних, вантаж, час простою вагонів і клієнта, відомості плати за користування вагонами і акти загальної форми (т. 2, а.с.9-227, т.3, а.с.1-63).

Акти загальної форми і відомості плати за користування вагонами, складені залізницею, підтверджують факт затримки вагонів понад встановлений час.

Як зазначено вище, сторони у договорі №9/104 Д пунктом 4.29 узгодили, що відповідач зобов'язаний підписати надані позивачем акти виконання робіт (надання послуг) належно вповноваженою на таке підписання особою, скріпити печаткою та повернути по одному примірників таких ОСОБА_4 на адресу позивача у строк протягом 10 банківських днів з дати відправлення підприємством поштою або вручення представникові (експедитору) відповідача під підпис. У випадку відмови від підписання або неповернення підписаних ОСОБА_4 виконаних робіт (надання послуг) протягом строку, вказаного в даному пункті, вважається, що ОСОБА_4 є погодженими сторонами та надані послуги/виконані роботи підлягають оплаті відповідачем.

Отже, за умовами договору вважається, що відповідач, отримавши акти здачі-приймання робіт, погодив їх з позивачем.

Позивач на адресу відповідача надіслав листа від 14.06.2017р. №03-28/32 про необхідність термінового погашення дебіторської заборгованості у сумі 187 135,92 грн. за зберігання вантажу в вагонах, плату за користування вагонами, маневрові роботи згідно виставлених рахунків. Вказаний лист отриманий відповідачем 19.06.2017р. (т.1 а.с.97, 98).

Так як відповідачем заборгованість не була погашена, позивач 29.08.2017р. з метою отримання оплати виконаних робіт за договорами №14/104Д та №9/104Д направив на адресу відповідача претензію №18-08/301 про сплату заборгованості. Вказану претензію відповідач отримав 06.09.2017р. (т.1, а.с. 104-106,107). Проте, кошти за зберігання вантажу в вагонах, плату за користування вагонами не сплатив.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафна санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На підставі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Наслідки порушень зобов'язань за договором є правовою підставою, згідно із ст. 623 Цивільного кодексу України, для стягнення збитків.

З огляду на положення статті 224 Господарського кодексу України, статей 22, 611, 614, 623 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вже було зазначено вище, відповідачем порушено умови визначені генеральним договором №14/104Д від 22.11.2014 року та договором на виконання робіт №9/104Д від 21.12.2016 року в частині невиконання свого обовязку щодо своєчасного забезпечення вивозу прийнятих на зберігання в ДП «ХМТП» вантажів, а саме подання суден, згідно з затвердженими графіками, під відвантаження вантажів в обсязі достатньому для звільнення складів та плавзасобів підприємства від вантажів, метою забезпечення своєчасної обробки критих вагонів, вагонів зерновозів, вантажами, що прибували у ДП «ХМТП» на їх адресу. Крім того, відповідач відповідно до зазначених договорів не забезпечив своєчасний вивіз прийнятих на зберігання в ДП «ХМТП- вантажів, а саме подання суден, згідно затверджених графіків, під відвантаженні; вантажів в обсязі достатньому для звільнення складів та плавзасобів підприємства від вантажів, з метою забезпечення своєчасної обробки критих вагонів, вагонів зерновозів, з вантажами, що прибували у ДП «ХМТП» на їх адресу. Щодо причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та отриманими збитками позивача, судова колегія зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, а саме недотримання умов договору №14/104Д від 22.11.2014 року та договору на виконання робіт №9/104Д від 21.12.2016 року позивачем були понесені додаткові витрати Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Херсонського морського порту) за послуги залізниці у сумі 187135,92 грн.

Наявність негативних наслідків полягає у додаткових витратах позивача понесених у вигляді відшкодування Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Херсонського морського порту) додаткових витрат за послуги залізниці у сумі 187135,92 грн., які виникли з вини відповідача щодо не забезпечення своєчасного вивозу прийнятих на зберігання позивача вантажів.

Таким чином, позивачем доведено наявність усіх елементів складу допущеного правопорушення (протиправна поведінка, вина, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, наявність негативних наслідків).

Заперечення представника ТОВ ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ стосовно відсутності вини товариства у затримці вагонів, оскільки судна несвоєчасно були поставлені до причалів у зв'язку з поганою погодою і очікування причалювання в черзі, а також із затримкою завантаження через погодні умови, апеляційна інстанція відхиляє, оскільки звільнення від відповідальності за умовами договору через погодні умови можливо лише за наявності форс-мажорних обставин, підтверджених у визначеному договором порядку (Розділ 8 договору №14/104Д). Таких доказів відповідач не надав. Щодо очікування на призначення суден в черзі, то судова колегія зазначає, що із наданих відповідачем доказів встановлено, що судно Cape Scott очікувало в черзі на причалювання за судном "ISMAYIL SHIKHLY", яке також несвоєчасно зайшло на територію порту (т.3, а.с. 132-137).

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція вважає помилковими висновки суду першої інстанції, з яких він відмовив у позові.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга- задоволенню.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню кошти за зберігання вантажу в вагонах, плату за користування вагонами у сумі 187 135,92 грн.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд-

постановив:

1.Апеляційну скаргу задовольнити.

2.Рішення господарського суду Одеської області від 25.04.2018р. у справі №916/3162/17 скасувати, позов задовольнити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВІК УКРПРОДЕКСПОРТ (65009, м. Одеса, Приморський р-н, Гагарінське плато,5, ідентифікаційний код 39002120) на користь Державного підприємства Херсонський морський торговельний порт (73000, м. Херсон, пр-т Ушакова,4 ) 187 135,92 грн. боргу і витрати по сплаті судового збору, в т.ч. за апеляційний перегляд справи в сумі 7017,63 грн.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки передбачені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 10.07.2018

ОСОБА_5 ОСОБА_1

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Т.А. Величко