УХВАЛА

03 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/796/17

Провадження № 12-185зг18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Уркевича В. Ю.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко O. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Яновської О. Г.,

розглянула заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» про перегляд Великою Палатою Верховного Суду ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року, постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року та рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року у справі № 915/796/17 Господарського суду Миколаївської області за позовом Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» про стягнення 64 483,15 грн збитків та

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року Виконавчий комітет Первомайської міської ради Миколаївської області (далі - Виконком) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» (далі - ТОВ «Орель») про стягнення 64 483,15 грн збитків за використання без правовстановлюючих документів земельних ділянок комунальної власності площами 0,01617 га та 0,1681 га, розташованих за адресою: Миколаївська обл., м. Первомайськ, вул. Миколи Вінграновського, 2, за період з 01 серпня 2013 року по 01 серпня 2016 року.

Господарський суд Миколаївської області рішенням від 14 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року, позовні вимоги задовольнив частково та стягнув з відповідача на користь позивача 55 490,03 грн збитків і витрати зі сплати судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що відповідач протиправно не здійснив заходів зі своєчасного оформлення права користування земельними ділянками, на яких розташовані належні йому на праві приватної власності об'єкти нерухомості, та не сплачував орендну плату за користування цими ділянками, тобто заподіяв позивачу збитки, які підлягають стягненню на користь Виконкому (в розмірі, розрахованому судом першої інстанції).

У лютому 2018 року ТОВ «Орель» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року та рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року, мотивуючи її неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 26 березня 2018 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Орель» з огляду на положення пункту 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

27 червня 2018 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла заява ТОВ «Орель» про перегляд судових рішень у цій справі з підстави їх невідповідності викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, у якій заявник просить допустити до провадження Великої Палати Верховного Суду цю справу та відкрити провадження, скасувати ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року й рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши заяву ТОВ «Орель» та додані до неї матеріали Велика Палата Верховного Суду зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 3 чинного Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що з моменту набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (з 15 грудня 2017 року) законодавством не передбачено процесуального інституту перегляду Верховним Судом судових рішень суду касаційної інстанції, як це було визначено розділом ХІІ-2 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року.

Такий перегляд допускається лише у разі, якщо заяву про перегляд судового рішення господарського суду було подано до Верховного Суду України до 14 грудня 2017 року включно, а також у разі здійснення Верховним Судом України проваджень за такими заявами, розгляд яких на момент набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII не був закінчений. Наведене узгоджується з положеннями підпункту 1 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Із зазначеною заявою ТОВ «Орель» звернулося до Верховного Суду 22 червня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла заява з доданими до неї матеріалами, тобто після набрання чинності Господарським процесуальним кодексом України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Зважаючи на викладене, заява ТОВ «Орель» не може бути предметом розгляду Верховного Суду, а тому в її прийнятті слід відмовити та повернути заявникові.

Ураховуючи наведене й керуючись статтями 6, 19 Конституції України, частиною третьою статті 3 та підпунктом 1 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у прийнятті до розгляду Верховним Судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» про перегляд Великою Палатою Верховного Суду ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року, постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року та рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року у справі № 915/796/17 Господарського суду Миколаївської області за позовом Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» про стягнення 64 483,15 грн збитків.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Орель» про перегляд Великою Палатою Верховного Суду ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26 березня 2018 року, постанови Одеського апеляційного господарського суду від 17 січня 2018 року та рішення Господарського суду Миколаївської області від 14 листопада 2017 року у справі № 915/796/17та додані до неї матеріали повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Ю. Уркевич
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв О. Г. Яновська