УХВАЛА

м. Київ

03.07.2018Справа № 910/13657/13

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Бабаджанян М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

За скаргою Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт"

на дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. та заступника начальника Шеремет Ю.М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі № 910/13657/13

За позовом Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія

"Укррічфлот" в особі філії "Запорізький річковий порт"

АСК "Укррічфлот"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс"

про стягнення 310 987,49 грн.

Представники сторін:

Від позивача (стягувача): не з'явився;

Від відповідача (боржника): Омероглу Шенол (керівник);

Від ВДВС: Лапанашвілі П.Ю., довіреність № б/н від 06.04.18.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2013 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс" на користь Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" 304 889 грн 70 коп. основної заборгованості за договором та 6 097 грн 79 коп. судового збору.

На виконання даного рішення судом 17.09.2013 видано наказ про примусове виконання рішення (суддя Балац С. В.).

Ухвалою суду від 29.05.2018 було залишено без задоволення скаргу ПАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києва у виконавчому провадженні по виконанню рішення Господарського суду міста Києва у даній справі залишено без задоволення, а також роз`яснено, що у разі неможливості виконання рішення у встановлений судом порядок та спосіб, сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець не позбавлені права звернутися до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 21.06.2018 за заявою стягувача було змінено спосіб виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03 вересня 2013 року у справі № 910/13657/13, шляхом зазначення в наказі: «стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремекс" (02225, м. Київ, вул. Кибальчича, 2 -А; на користь Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" (69006, м. Запоріжжя, вул. Леонова, 1 - А; ) 304 889 (триста чотири тисячі вісімсот вісімдесят дев'ять) грн.70 коп. основної заборгованості за договором та 6 097 (шість тисяч дев'яносто сім) грн. 79 коп. судового збору.»

14.06.2018 Приватним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт" через відділ діловодства суду подано скаргу на дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. та заступника начальника Шеремет Ю.М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яку обґрунтовано передчасним поверненням виконавчого документа, не здійсненням усіх заходів щодо виконання судового рішення, а також створенням умов для можливості боржнику уникнути реального виконання рішення у справі, а тому заявник просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.05.2018 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.09.2013;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.05.2018 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 17.09.2013;

- визнати протиправною постанову від 10.05.2018, винесену заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет Ю.М. про перевірку виконавчого провадження №55588005 та скасувати її в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 розгляд скарги на дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. та заступника начальника Шеремет Ю.М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві призначено на 21.06.2018.

Від заявника (стягувача) 20.06.2018 через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 21.06.2018 розгляд скарги відкладено на 03.07.2018 з підстав, викладених в ухвалі.

27.06.2018 через відділ канцелярії господарського суду від Заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет Ю.М. надійшли заперечення на скаргу (вих. № 40416 від 22.06.2018, в яких остання просила суд винести рішення, яким відмовити в повному обсязі у задоволенні скарги та розглядати справу без її присутності.

В судове засідання 03.07.2018 скаржник не прибув, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Представники боржника та відділу ДВС в судове засідання прибули. Боржник надав суду в судовому засіданні пояснення вих. № 14 від 02.07.2018, в яких повідомив, що станом на 01.07.2018 ним сплачено 157 154, 37 грн в рахунок погашення заборгованості за наказом № 910/13657/13 від 17.09.2013 безпосередньо на рахунки стягувача, та надав відповідні докази. Представник відділу ДВС просив суд у задоволенні скарги відмовити, з підстав викладених ним у запереченнях на скаргу (вих. № 46909/16 від 21.06.2018), поданих суду в судовому засіданні 21.06.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено з матеріалів справи на примусовому виконанні в Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження № 55588005 з примусового виконання наказу № 910/13657/13 виданого 17.09.2013 року Господарським судом міста Києва, про стягнення з ТОВ "РЕМЕКС" з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем на користь ПАТ "Судноплавна компанія Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК "Укррічфлот" 304 889, 70 грн основної заборгованості за договором та 6097,79 грн судового збору.

22.01.2018, старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі міста Києва Лапанашвілі П.Ю., керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55610913. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 55610913 направлено стягувачу для відома, боржнику для виконання.

22.01.2018 боржнику направлено виклик державного виконавця з вимогою з'явитися до відділу ДВС 09.02.2018 року та надати відомості про майновий стан. Боржник - ТОВ "РЕМЕКС" до відділу за викликом не з'явився.

Також 22.01.2018 старшим державним виконавцем ВДВС Лапанашвілі П. Ю. винесено постанову про арешт майна боржника.

У ході примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/13657/13 державним виконавцем направлено запити до Державної фіскальної служби України для виявлення відкритих рахунків у банківських установах боржника - ТОВ "РЕМЕКС". Згідно відповіді ДФС України № від 23.01.2018, у боржника виявленні рахунки в банківських установах, а саме: ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК", ПАТ "КРЕДОБАНК", АТ "УКРСИББАНК" та ПАТ "ВТБ БАНК".

05.03.2018 старшим державним виконавцем відділу ДВС Лапанашвілі П.Ю., на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника - ТОВ "РЕМЕКС", копії якої направленні відповідним банкам, крім того до банків направлені платіжні вимоги про списання коштів, що знаходяться на арештованих рахунках боржника.

В ході виконавчого провадження з рахунків боржника - ТОВ "РЕМЕКС" було стягнуто 19369,81 грн, вказані кошти розподілені згідно Закону України "Про виконавче провадження", а саме: 449,00 грн - витрати виконавчого провадження; 1715,44 грн - виконавчий збір; 17 154,37 грн - стягнуті на користь Приватного акціонерного товариства -Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Приватного акціонерного товариства Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт" в рахунок погашення заборгованості.

В квітні 2018 року скаржник направив до ВДВС заяву про опис майна боржника, яке перебуває у стягувача, накладення на нього арешту та реалізацію від 12.04.2018 № 06-12/45, з проханням прибути до Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» за адресою: м. Запоріжжя, Парковий бульвар, буд. 1-А в період з 18.04.2018 по 20.04.2018 (включно) або в інший зручний для нього час для опису майна боржника - металоконструкцій, які розміщені на території Філії, накладення на них арешту та реалізації з метою виконання судового рішення - наказу Господарського суду м. Києва № 910/13657/13 від 17.09.2013.

Скаржник у своїй скарзі стверджує, що відповідна заява була отримана органом ДВС 16.04.2018, але не розглянута, і виконавчі дії з опису та арешту майна не проведені до моменту звернення із скаргою до суду.

Проте, судом встановлено, що 08.05.2018 старшим державним виконавцем ВДВС Лапанашвілі П. Ю., відповідно до п. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», винесено Доручення державного виконавця до Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з зобов'язанням вчинити опис та арешт металоконструкцій, що належать боржнику.

У відповідності до положень ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» Заступником начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шеремет Юлією Михайлівною було проведено перевірку виконавчого провадження № 55588005, про що було винесено відповідну постанову - постанову про перевірку виконавчого провадження № 55588005 від 10.05.2018. За результатами проведеної перевірки було постановлено: (1) визнати дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. з винесення постанови про арешт майна боржника від 22.01.2018 та Доручення державного виконавця від 08.05.2018, такими, що вчиненні з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження»; (2) скасувати постанову про арешт майна боржника від 22.01.2018 та Доручення державного виконавця від 08.05.2018; (3) дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. щодо невиконання опису та арешту майна боржника визнати правомірними та такими, що вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Постановами про скасування процесуального документу від 10.05.2018 заступником начальника Відділу, було скасовано доручення державного виконавця від 08.05.2018 та постанову про арешт майна боржника від 22.01.2018.

В подальшому, 30.05.2018 державним виконавцем ВДВС на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 55588005, копію постанови направлено стягувачу.

На думку скаржника, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП № 55588005 від 30.05.2018 та постанова про перевірку виконавчого провадження № 55588005 від 10.05.2018 винесені з порушеннями положень Закону України «Про виконавче провадження», і відповідно підлягають скасуванню, а дії державного виконавця ВДВС щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу мають бути визнані неправомірними. Скарга стягувача ґрунтується на положеннях ст. 10, 18, 36, 37, 39, 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Заперечуючи проти задоволення скарги ВДВС зазначає, що старший державний виконавець Лапанашвілі П. Ю. та заступник начальника Шеремет Ю. М. діяли у відповідності до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України «Про виконавче провадження», а скарга стягувача є безпідставною.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений обов'язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Крім того ч.1, 2 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" внормовано, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Наказом Господарського суду міста Києва № 910/13657/13 виданого 17.09.2013 про примусове виконання рішення було наказано: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕМЕКС" з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем на користь Публічного акціонерного товариства Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі Філії "Запорізький річковий порт" АСК «Укррічфлот» 304 889 грн 70 коп. основної заборгованості за договором та 6 097 грн 79 коп. судового збору.

Зважаючи на встановлений судом спосіб виконання рішення при виконанні такого рішення державний виконавець був зобов'язаний вчиняти дії щодо стягнення заборгованості з боржника саме за рахунок грошових коштів, що розміщувалися на банківських рахунках боржника. При цьому, приймаючи до уваги положення ст. 160 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких зміна способу та порядку виконання судового наказу здійснюється судом за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд дійшов висновку, що державний виконавець не наділений правом змінювати спосіб виконання рішення самостійно та на свій розсуд.

Отже, суд погоджується з ВДВС, що державним виконавцем було допущено помилку при примусовому виконанні виконавчого провадження № 55588005 щодо винесення постанови про арешт майна боржника, та що заступником начальника ВДВС Шеремет Ю. М. правомірно та в межах її повноважень було винесено постанову про перевірку виконавчого провадження № 55588005 від 10.05.2018.

Слід також зазначити, що судом відсутність порушень порядку вчинення виконавчих дій та встановленого способу виконання були встановлені господарським судом при розгляді скарги стягувача на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, за результатами розгляду якої була винесена ухвала суду від 29.05.2018.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскільки державним виконавцем було списано та перераховано стягувачу всі кошти, які були виявлені на рахунках боржника та враховуючи спосіб виконання рішення, встановлений у виконавчому документі, державним виконавцем правомірно та обґрунтовано було винесено 30.05.2018 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно з положеннями ч. 5 наведеної норми закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення та дії ВДВС (державного виконавця та заступника начальника ВДВС) були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця посадової особи органу державної виконавчої служби і права скаржника, як стягувача в даному випадку не були порушені.

Щодо доводів скаржника, що перед поверненням виконавчого документа стягувачу старший державний виконавець Лапанашвілі П. Ю. повинен був реалізувати всі надані йому повноваження для виконання судового рішення, і звернутись до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення, та що його керівник, заступник начальника відділу під час перевірки виконавчого провадження повинна була вказати йому на дану обставину, замість того щоб повертати документ стягувачу та ухилятись від належного виконання своїх обов'язків.

Вказані доводи скаржника не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а відтак відхиляються судом як необґрунтовані. Так, п. 10 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наділений правом звертатися до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення. Проте, ст. 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суд може за заявою виконавця у випадках, встановлених законом. При цьому, ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" внормовано, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Таким чином, згідно діючого законодавства державний виконавець має право звернутися до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання рішення або за наявності відповідної заяви стягувача, або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на правовідносини що виникли між сторонами, і скаржник не надав суду доказів із яких би вбачалося, що він звертався до державного виконавця у виконавчому провадженні № 55588005, відповідно в даному випадку державний виконавець не був наділений правом на звернення до суду із зміну порядку і способу виконання рішення. Доказів зворотнього скаржником суду не надано.

Посилання скаржника на положення ст. 10, 36, 39 Закону України "Про виконавче провадження" відхиляються з тих підстав, що: ст. 10 названого закону встановлює загальні заходи примусового стягнення і відповідно сама по собі не регулює правовідносини, що склалися між сторонами; ст. 36 Закону була дотримана виконавцем в межах способу визначеного у виконавчому документі, і ним були розшукані банківські рахунки боржника; повернення виконавчого документі врегульовано ст. 37 Закону і не є підставою для закінчення виконавчого провадження, визначеною ст. 39 Закону.

Крім того, судом враховано і поведінку боржника щодо виконання рішення суду в добровільному порядку, а саме погашенню заборгованості на рахунки стягувача, а отже, суд не вбачає злісного ухилення боржника від обов`язкового виконання рішення суду. Стягувач у справі не був позбавлений та скористався правом на подання заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене, оскільки судом встановлено відсутність порушень порядку вчинення виконавчих дій, скарга Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" Запорізький річковий порт" є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" в особі філії Приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" "Запорізький річковий порт" на дії старшого державного виконавця Лапанашвілі П.Ю. та заступника начальника Шеремет Ю.М. Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 03.07.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складений 05.07.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко