ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

27.06.2018

Справа № 910/23018/17

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства “Дніпровський Машинобудівний Завод”

про забезпечення позову

у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства “Дніпровський Машинобудівний Завод” (м. Дніпро)

до Публічного акціонерного товариства “БТА Банк” (м. Київ)

про стягнення 119 711, 61 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства “Дніпровський Машинобудівний Завод” (далі - ПАТ “Дніпровський Машинобудівний Завод”, позивач) до Публічного акціонерного товариства “БТА Банк” (далі - ПАТ “БТА Банк”, відповідач) про стягнення збитків у сумі 119 711, 61 грн. на підставі ст. 224 ГК України, ст. 636 ЦК України.

19.06.2018 р. від позивача - ПАТ “Дніпровський Машинобудівний Завод” надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, наслідком яких може стати відчуження нерухомого майна, а саме: корпус № 3 літ-М-7, загальною площею 3 011, 6 м. кв., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Будівельників, 34, та розташоване на земельній ділянці площею 42, 0902 га, земельний кадастр № :07:202:0076.

Дослідивши подані матеріали заяви про забезпечення позову, суддя приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У якості доказу сплати судового збору за заяву про забезпечення позову заявник надав копію платіжного доручення № 522 від 15.06.2018 р. на суму 881,00 грн.

Проте, необхідно зазначити, що відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9).

Здійснивши такі дії, суд встановив, що інформація про зарахування судового збору за платіжним дорученням № 522 від 15.06.2018 р. на суму 881,00 грн. у господарського суду міста Києва відсутня, що вбачається з бази “Діловодство спеціалізованого суду”.

За таких обставин суд вважає, що надана позивачем копія платіжного доручення № 522 від 15.06.2018 р. не є належним доказом сплати судового збору при зверненні з заявою про забезпечення позову до господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду заяву Публічного акціонерного товариства “Дніпровський Машинобудівний Завод” про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К.І.