ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018

Справа № 910/4959/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Київбуд Холдинг”

про стягнення штрафу у сумі 25 050, 23 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд” (далі – КП “Спецжитлофонд”, позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Київбуд Холдинг” (далі - ТОВ “Київбуд Холдинг”, відповідач) про стягнення штрафу у сумі 25 050, 23 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач порушив умови договору № 07/27-16 від 27.07.2016 р. на виконання проектних робіт в частині своєчасного оформлення податкової накладної та її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою засвідчується виконання підрядних робіт, що стало підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої договором.

У позові КП “Спецжитлофонд”, посилаючись на норми ПК України та ГК України, просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 25 050,23 грн.

Провадження за вказаними вимогами було відкрито ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2018 р., розгляд справи в суді вирішено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому проти позову заперечив, зазначив, що несвоєчасне здійснення реєстрації податкової накладної не є порушенням у сфері господарювання, оскільки виникло з податкових правовідносин, а тому виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді штрафних санкцій. Просив відмовити у задоволенні позову.

Отже, розглянувши заяви по суті спору, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 27.07.2016 р. між КП “Спецжитлофонд” (замовник) та ТОВ “Київбуд Холдинг” (підрядник) був укладений договір на виконання проектних робіт № 07/27-16 (далі – договір), відповідно до якого замовник доручає, а підрядник забезпечує виконання робіт з розроблення проектної документації по об'єкту: “Завершення будівництва дошкільного навчального закладу на вул. Бахмацькій, 35 у Святошинському районі міста Києва” стадії “П” (п. 1.1).

Пунктом 2.1 договору, в редакції додаткової угоди № 3 від 28.11.2017 р., встановлений строк виконання робіт, а саме – з моменту підписання цього договору до 29.12.2017 р., що визначений у календарному плані робіт. Загальна ціна договору визначена у кошторисі № 1, що є невід'ємною частиною договору, яка складає 376 709,02 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 62 784,84 грн. (п. 3.1 договору). Згідно з п. 3.7 договору розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт.

Договір набуває чинності з дня його укладання сторонами та діє до 31.01.2017 р. (п. 4.1 договору).

Судом встановлено, що відповідач умови договору виконав у повному обсязі – здійснив розроблення проектної документації по об'єкту: “Завершення будівництва дошкільного навчального закладу на вул. Бахмацькій, 35 у Святошинському районі міста Києва” на загальну суму 313 924,18 грн., що підтверджується актом здачі-приймання проектної документації № 3 від 25.12.2017 р.

Зі свого боку, на виконання умов договору підряду та відповідно до вказаного акту здачі-приймання робіт, КП “Спецжитлофонд” оплатило вартість виконаних робіт, у тому числі і на суму 150 301,39 грн., з урахуванням ПДВ 20 % - 25050,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 765 від 18.12.2017 р.

Однак, як встановлено судом та не заперечується відповідачем, ТОВ “Київбуд Холдинг” не виконало свого обов'язку, передбаченого вказаним договором та законом, щодо реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ здійсненої ним господарської операції, що становить 25 050,23 грн. За таке порушення правил господарювання позивач просить стягнути з відповідача штраф, обумовлений договором підряду, укладеним між сторонами.

Розглядаючи спір по суті та перевіряючи доводи часників справи, господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Із системного аналізу наведених правових норм слідує, що указані норми закону можуть бути застосовані у зв'язку із виконанням сторонами договірних та інших зобов'язань, що виникають у сфері господарювання.

Як вже встановлено судом, договір підряду сторони уклали з метою оформлення правовідносин, які виникають у зв'язку з виконанням підрядних робіт, а саме – взяттям однією із них зобов'язання виконати в обумовлені строки проектні роботи, а іншою - прийняти ці роботи і сплатити за них певну грошову суму.

Відносини сторін за вказаним договором врегульовані цивільним та господарським законодавством, зокрема, статтею 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Тобто указані санкції за невиконання умов договору є господарсько-правовими.

Проте, судомм встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони скористались своїм правом у вільному визначенні умов договору та пунктом 13.1 договору підряду передбачили, що у зв'язку зі зміною порядку адміністрування податку на додану вартість та реєстрації податкових накладних, сторони зобов'язуються дотримуватись вимог ПК України з адміністрування ПДВ, у тому числі вимоги щодо складання, оформлення та порядку своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Якщо в результаті невиконання або неналежного виконання однією із сторін зобов'язань, зазначених у п. 13.1 договору інша сторона позбувається права на формування податкового кредиту ПДВ (у тому числі по податковим накладним, не зареєстрованим в ЄРПН, або зареєстрованих з порушенням вимог) та/або позбавлена інших прав, така потерпіла сторона має право застосовувати до іншої сторони штраф у розмірі суми ПДВ у податковій накладній, податковий кредит по якій неможливо сформувати (п. 13.2 договору підряду).

Водночас, положеннями податкового законодавства, а саме – п. 201.1., абз. 1, 2 п. 201.10. ст. 201 ПК України встановлено, що платник податку на додану вартість на дату виникнення податкових зобов'язань зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку на додану вартість, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері оподаткування суб’єктів господарювання, регулюються іншим законодавством – спеціальним для цих відносин – податковим. При цьому саме лише зазначення сторонами у договорі про обов'язок підрядника (ТОВ “Київбуд Холдинг”) здійснити реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку, не має наслідком зміни характеру відповідних правовідносин з податкових на господарські.

За змістом статей 3, 173 Господарського кодексу України зобов'язанням (господарським зобов'язанням) є обов'язки сторін вчинити дії, які спрямовані на досягнення мети договору, тобто, у даному випадку зобов'язання підрядника полягає у виконанні робіт (надані послуг), а зобов'язання замовника – у обов'язку оплатити вартість цих робіт (послуг). При цьому, штрафні санкції відповідно до статей 173, 230 Господарського кодексу України можуть нараховуватись лише за неналежне виконання саме основних зобов'язань.

Тому, виходячи з викладеного, положення договору, якими встановлена відповідальність підрядника у вигляді штрафу у розмірі суми ПДВ, зазначеної у незареєстрованій податковій накладній (п. 13.2), суд розцінює як встановлення фінансової компенсації позивачу за настання негативних наслідків, що можуть виникнути в разі невиконання відповідачем передбаченого нормами податкового законодавства зобов'язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості позивачем, у зв'язку з цим отримати податковий кредит.

Отже, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем зобов'язання, яке виникає не за договором підряду (а з податкових правовідносин), не може бути підставою для покладення на підрядника господарської відповідальності у вигляді штрафних санкцій, які застосовуються лише в разі порушення стороною умов договору підряду або, маючи компенсаційну природу, - по факту настання реальних негативних наслідків у іншої сторони, настання яких позивач суду не довів.

Так, КП “Спецжитлофонд” не було подано доказів на підтвердження понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку він не зміг зарахувати до податкового кредиту за ПДВ, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання з реєстрації податкових накладних на товар у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, за висновком суду невиконання відповідачем пункту 13.1 договору не є правопорушенням у сфері господарювання, що відповідно до вимог статті 218, частини 1 статті 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Зазначені правові висновки зроблені Верховним Судом у справах № 902/380/17, № 908/3565/16, № 917/799/17 (постанови від 13.04.2018 р., від 02.05.2018 р., від 10.05.2018 р.), які є обов'язковими для всіх судів.

Беручи до уваги викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги КП “Спецжитлофонд” про стягнення штрафу безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення “Спецжитлофонд” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Київбуд Холдинг” про стягнення штрафу у сумі 25 050, 23 грн.

Повне судове рішення складено 2 липня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.