ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 908/4550/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О,

за участю секретаря: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Проперті 2011", Публічного акціонерного товариства "АКБ Індустріалбанк", ОСОБА_4

на рішення Господарського суду Запорізької області

(суддя - Корсун В.Л.)

від 08.08.2017

та постанову Донецького апеляційного господарського суду

(головуючий - Дучал Н.М., судді: Сгара Е.В., Склярук О.І.)

від 07.12.2017

у справі №908/4550/15

за позовом ОСОБА_15

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Проперті 2011",

ОСОБА_4

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство "АКБ Індустріалбанк",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект Майстер"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

за участю представників учасників справи:

позивача - ОСОБА_5;

відповідача 1 - ОСОБА_6;

відповідача 2 - ОСОБА_7;

третьої особи 1 - Мамотенко О.П.;

третьої особи 2 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_15 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Проперті 2011" (далі - ТОВ "Ріал Проперті 2011") та ОСОБА_4 про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі, літ. А, розташованої за адресою АДРЕСА_1), укладеного 12.03.2015 між ТОВ "Ріал Проперті 2011" та ОСОБА_4, серія та номер: 636, посвідчений Кияницею О.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

1.2. В обґрунтування позовних вимог (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 24.04.17) ОСОБА_15 посилається на те, що оспорюваний правочин вчинено з порушенням вимог частини 1 та 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, що відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, тягне його недійсність; порушення корпоративних прав учасника, який володіє 50% статутного капіталу, на отримання частини прибутку товариства, та в разі ліквідації товариства - на отримання частини майна; вчинення угод ПАТ "АКБ "Індустріалбанк" з пов'язаними особами не на поточних ринкових умовах; порушення публічного порядку (ст. 228 Цивільного кодексу України).

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017 позов задоволено. Суд визнав недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нерухомого майна (будівлі літ. А, розташованої за адресою: АДРЕСА_1), укладений 12.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал Проперті 2011" та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В. (зареєстрований в реєстрі за №636).

2.2. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017 залишено без змін.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- між ТОВ "Ріал Проперті 2011" (продавець) в особі директора ОСОБА_6, який діяв на підставі Статуту, та громадянином України ОСОБА_4 (покупець) 12.03.2015 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами п. 1.1. якого продавець за цим договором зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти належну продавцю будівлю літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (надалі нерухоме майно) загальною площею 2 571,3 кв.м. на земельній ділянці площею 0,2210 га, та сплатити за неї визначену за домовленістю сторін грошову суму. Зазначене нерухоме майно, що відчужується, належить продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради 09.11.2012, номер запису про право власності 424996, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, наданим Ковальовою К.І., державним реєстратором реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Запорізької області 22.03.2013, індексний номер витягу 1525882;

- згідно з пунктом 1.2. договору продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказане нерухоме майно є власністю продавця, не перебуває під арештом, щодо нього не ведуться судові спори, у податковій заставі не перебуває, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, в т.ч. договорів найму (оренди), як юридична адреса воно не використовується, а також прав у третіх осіб як у межах, так і за межами України немає, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесене, внаслідок продажу вказаного нерухомого майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб;

- також у пункті 1.2 договору зазначено, що продавець повідомляє покупця, що відчужуване нерухоме майно перебуває під забороною відчуження на підставі договору іпотеки об'єкта нерухомості, укладеного продавцем, як майновим поручителем за ТОВ "Проект Майстер" з ПАТ "АКБ Індустріалбанк", посвідченим Солдатенком А.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12.04.2012 за №890;

- відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,2210 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015, виданим 02.03.2015 Лісовим О.К., державним кадастровим реєстратором Головного управління Держземагенства у Запорізькій області Державного агентства земельних ресурсів України;

- згідно з п. 2.1. та 2.2. договору продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за 12 000 000, 00 грн. Сторони домовились про наступний порядок розрахунків: грошові кошти, які належать до сплати покупцем продавцю в сумі 12 000 000, 00 грн перераховуються покупцем на користь АКБ "Індустріалбанк" як погашення забезпечених іпотекою зобов'язань ТОВ "Проект Майстер" перед АКБ "Індустріалбанк" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенком А.М. 12.04.2012 реєстровий №887 за наступними реквізитами: рахунок №3992, відкритий в АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, одержувач коштів: АКБ "Індустріалбанк", в день підписання цього договору;

- з моменту отримання АКБ "Індустріалбанк" вищезазначених коштів є виконаними зобов'язання покупця перед продавцем по сплаті вартості (ціни) предмету договору на суму 12 000 000, 00 грн;

- призначення платежу: оплата за договором купівлі-продажу будівлі літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок зобов'язань ТОВ "Проект Майстер" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенком А.М. 12.04.2012, реєстровий №887, забезпечених іпотекою, наданою ТОВ "Ріал Проперті 2011";

- постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі №908/390/17, на підставі преюдиційних фактів, встановлених у судових рішеннях по справах №908/453/14, №908/746/16, №908/5863/15, №908/1452/16, встановлено, що з моменту реєстрації ТОВ "Ріал Проперті 2011" неодноразово відбувався перерозподіл часток учасників вказаного товариства на підставі прийнятих рішень загальними зборами учасників;

- в процесі розгляду вказаних справ судами була встановлена наступна хронологія реєстраційних дій ТОВ "Ріал Проперті 2011", в тому числі щодо перерозподілу часток учасників товариства:

01.03.2011 було зареєстровано ТОВ "Ріал Проперті 2011" з розміром статутного капіталу 50 000, 00 грн і частками учасників: 100% - ОСОБА_13;

11.06.2012 до ТОВ "Ріал Проперті 2011" вступило ТОВ "Проект Майстер" і статутний капітал було збільшено;

15.06.2012 зареєстровано збільшення статутного капіталу з 50 000, 00 грн до 16 732 777, 00 грн і перерозподіл часток: 99,7% - ТОВ "Проект Майстер", 0,3% - ОСОБА_13, на підставі рішення загальних зборів учасників від 11.06.2012;

11.07.2012 зареєстровано перерозподіл часток: 83,1% - ТОВ "Проект Майстер", 16,6% - ОСОБА_14, 0,3% - ОСОБА_13, на підставі договору купівлі-продажу частки від 06.07.2012 року та рішення загальних зборів учасників від 06.07.2012;

26.11.2012 зареєстровано перерозподіл часток: 49,7% - ТОВ "Проект Майстер", 50% - ОСОБА_14, 0,3% - ОСОБА_13, на підставі договору купівлі-продажу частки від 12.11.2012 та рішення загальних зборів учасників від 12.11.2012;

27.11.2012 загальними зборами учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" прийняті рішення, які оформлені протоколом б/н від 27.11.2012, а саме:

- перерозподілити статутний капітал ТОВ "Ріал Проперті 2011" між його учасниками у таких розмірах: ОСОБА_13- 50 000, 00 грн, що складає 0,3% статутного капіталу; ТОВ "Проект Мастер" - 8 316 388 50 грн, що складає 49,7% статутного капіталу; ОСОБА_15 - 8 366 388, 50 грн, що складає 50% статутного капіталу;

- затвердити зміни до статуту товариства та провести державну реєстрацію змін до статуту товариства;

- правомірність прийняття загальними зборами учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", що відбулися 27.11.2012, рішень про перерозподіл статутного капіталу товариства між його часниками у розмірах: ОСОБА_13 - 0,3% (50 000, 00 грн); ТОВ "Проект Майстер" - 49,7% (8 316 388, 50 грн); ОСОБА_15 - 50% (8 366 388, 50 грн); затвердження змін до статуту товариства та проведення їх державної реєстрації, встановлено рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.04.2016 у справі №908/5863/15, що залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2016;

- 27.11.2012 ОСОБА_15 є учасником ТОВ "Ріал Проперті 2011" і є власником частки в статутному капіталі в розмірі 50%;

- в подальшому, учасниками ТОВ "Ріал Проперті 2011" були прийняті такі рішення:

21.01.2013 зареєстровано перерозподіл часток: 49,7% - ТОВ "Проект Майстер", 50% - ОСОБА_14, 0,3% - ОСОБА_13, на підставі договору купівлі-продажу частки від 03.12.2012 та рішення загальних зборів учасників від 08.01.2013;

- вказане рішення загальних зборів визнано недійсним рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/453/14 від 25.08.2015, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.10.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016, а реєстраційну дію скасовано державним реєстратором;

- 29.08.2013 зареєстровано перерозподіл часток: 99, 7% - ТОВ "Проект Майстер", 0,3% - ОСОБА_13, на підставі договору купівлі-продажу частки від 09.08.2013 та рішення загальних зборів учасників від 09.08.2013;

- вказане рішення загальних зборів визнано недійсним рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/453/14 від 25.08.2015, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.10.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 13.01.2016, а реєстраційну дію скасовано державним реєстратором;

- 11.03.2015 Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції зареєстровані зміни до відомостей про керівника: замість ОСОБА_13 керівником обрано ОСОБА_6, на підставі рішення загальних зборів учасників від 05.03.2015;

- 13.03.2015 зареєстровано перерозподіл часток: 99,7% - ТОВ "Проект Майстер", 0,3% - ОСОБА_6, на підставі договору купівлі-продажу частки від 04.03.2015 та рішення загальних зборів учасників від 05.03.2015;

- 15.05.2015 зареєстровано зменшення розміру статутного капіталу з 16 732 777, 00 грн до 11 581 110, 00 грн на підставі рішення загальних зборів учасників від 27.04.2015;

- 18.05.2015 зареєстровано зміни до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) у зв'язку з рішенням загальних зборів учасників від 27.04.2015;

- 25.06.2015 зареєстровано перерозподіл часток: ТОВ "Ріал Проперті 2011" - 99,7%, ОСОБА_6 - 0,3%, на підставі договору купівлі-продажу частки від 05.06.2015 та рішення загальних зборів учасників від 05.06.2015;

- 30.06.2015 зареєстровано зміни до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) у зв'язку з рішенням загальних зборів учасників від 05.06.2015;

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.01.2017 у справі №908/746/16 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 05.03.2015, оформлені протоколом б/н від 27.04.2015, оформлені протоколом б/н від 05.06.2015, визнані недійсними повністю, а також визнано недійсними зміни до статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", зареєстровані 21.01.2013, зміни до статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", зареєстровані 29.08.2013, зміни до статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", зареєстровані 13.03.2015, зміни до статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", зареєстровані 15.05.2015 та третя редакція Статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", зареєстрована 25.06.2015 за №4028875;

- постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.2017 наведене рішення господарського суду залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2017 у справі №908/746/16 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.05.2017 у справі №908/746/16 - залишено без змін;

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.10.2016 у справі №908/1452/16, що залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.01.2017, та постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2017, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Ріал Проперті 2011" до ОСОБА_15 про визнання відсутності у ОСОБА_15 прав учасника ТОВ "Ріал Проперті 2011";

- судовими рішеннями по справі №908/1452/16 встановлено, що права учасника товариства ТОВ "Ріал Проперті 2011" ОСОБА_15 набув на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" від 27.11.2012, яке є чинним;

- на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" від 27.11.2012, згідно з яким частка ОСОБА_15 у розмірі 8 366 388, 50 грн складає 50% статутного капіталу товариства, відповідні зміни до статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011" були зареєстровані державним реєстратором 27.11.2012 за реєстраційним №4028875;

- рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.04.2017 у справі №908/390/17 позовні вимоги ОСОБА_15 (ОСОБА_15) до ТОВ "Ріал Проперті 2011" задоволені. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлене протоколом б/н від 03.03.2015. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.2017 рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2017 у справі №908/390/17 залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.09.2017 у справі №908/390/17 касаційну скаргу ТОВ "Ріал Проперті 2011" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.04.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.2017 у справі № 908/390/17 повернуто скаржнику.

- судовими рішеннями по справі № 908/390/17 встановлено, що 03.03.2015 у м.Запоріжжя проведено засідання загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", за результатами якого був складений протокол від 03.03.2015. На зборах були прийняті наступні рішення: укласти договір купівлі-продажу за ціною не менше 12 000 000, 00 грн нерухомого майна, що належить товариству, а саме: будівлі літ. А, розташованої за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1, з можливістю укладання відповідного попереднього договору. Грошові кошти від продажу нерухомого майна вирішено направити на користь АКБ "Індустріалбанк" в якості погашення заборгованості ТОВ "Проект Майстер" перед АКБ "Індустріалбанк" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенком А.М. 12.04.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за №887;

- на оскаржуваних загальних зборах учасників 03.03.2015 було прийнято рішення про відчуження нерухомого майна, яке належить товариству, а саме: будівля літ. А, розташована за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1;

- оспорюваний договір від 12.03.2015, укладений на підставі рішення загальних зборів від 03.03.2015, від імені ТОВ "Ріал Проперті 2011" підписаний ОСОБА_6, якого обрано керівником на підставі рішення загальних зборів учасників від 05.03.2015;

- судовими інстанціями у справі №908/746/16 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 05.03.2015 (щодо обрання директора), визнані недійсними;

- судовими рішеннями у справі №908/390/17 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 03.03.2015 (щодо укладання договору), також визнані недійсними.

2.4. Задовольняючи позовні вимоги, виходячи із встановлених фактичних обставин у даній справі та у інших господарських справах №908/453/14, №908/746/16, №908/5863/15, №908/390/17 (які в порядку статті 35 Господарського процесуального кодексу не підлягають доказуванню), місцевий господарський суд виходив з того, що укладення оспорюваного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.03.2015 свідчить про порушення корпоративних прав позивача щодо управління справами товариства, розподілу прибутку товариства (з одержанням своєї частки) від господарської діяльності товариства та у разі погіршення майнового стану підприємства, що впливає на права позивача у цій справі, як учасника із часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 50%.

2.5. Суд апеляційної інстанції, погодившись з висновками місцевого господарського суду, окрім того, зазначив про таке:

- відповідно до частин 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно;

- згідно з пунктами 10.1, 10 статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011" (в редакції чинній станом на час укладення оспорюваного у цій справі договору), вищим органом управління товариства є загальні збори учасників товариства;

- до виключної компетенції зборів товариства, згідно із п.п. 10.2.3. статуту, належить, зокрема, визначення основних напрямків діяльності товариства, затвердження його планів та звітів про виконання (п.п. 10.2.3.1.), внесення змін до статуту товариства, у т.ч. зміна розміру статутного капіталу товариства (п.п. 10.2.3.2.), визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу (п. 10.2.3.8), вирішення будь-яких інших питань пов'язаних з діяльністю товариства (п.п. 10.2.5.7.);

- таким чином, будь-яке питання може бути розглянуто загальними зборами учасників товариства, що і відбулося у випадку укладення договору купівлі-продажу майна, власником якого є ТОВ "Ріал Проперті 2011", та яке складає більшість розміру статутного капіталу товариства;

- підтвердженням цьому є документи, надіслані до справи приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею О.В., у складі яких для посвідчення договору купівлі-продажу був поданий протокол загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" від 03.03.2015;

- ТОВ "Ріал Проперті 2011", як юридична особа, створена учасниками цього товариства, не є самостійним носієм корпоративних прав в даному товаристві, оскільки корпоративні права мають тільки учасники товариства;

- відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом.

- судовими інстанціями у справі №908/746/16 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 05.03.2015 (щодо обрання директора), визнані недійсними; судовими рішеннями у справі №908/390/17 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 03.03.2015 (щодо укладання договору), також визнані недійсними;

- зазначене свідчить, що оспорюваний договір купівлі-продажу з боку ТОВ "Ріал Проперті 2011" підписаний неуповноваженою особою.

- окрім того, до п. 1.2. договору, продавцем внесені неправдиві відомості, що на момент укладення договору вказане нерухоме як внесок до статутного фонду не внесене, що внаслідок продажу вказаного нерухомого майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб;

- докази схвалення належним складом учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" оспорюваного правочину в матеріалах справи відсутні.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017, ТОВ "Ріал Проперті 2011" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким у позові відмовити.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ТОВ "Ріал Проперті 2011":

- судами попередніх інстанцій прийнято рішення, які не відповідають усталеній судовій практиці Верховного Суду України щодо аналогічних правовідносин (постанова від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16, пункт 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів");

- господарськими судами неправильно застосовано норму статті 92 Цивільного кодексу України, зокрема положення її частини 3;

- сам по собі факт визнання в судовому порядку недійсним рішення загальних зборів товариства не може бути єдиною та достатньою підставою для визнання недійсним оспорюваного договору, підписаного директором товариства, оскільки не усуває факту законності дій директора товариства у 2015 році щодо виконання рішення зборів учасників товариства;

- господарськими судами неправильно застосовано положення частини 2 статті 98 Цивільного кодексу України.

3.3. Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017, ПАТ "АКБ "Індустріалбанк" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким у позові відмовити.

3.4. Узагальнені доводи касаційної скарги ПАТ "АКБ "Індустріалбанк":

- суди попередніх інстанцій у даній справі без наведення мотивів відступили від висновків щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 06.06.2011 у справі № 3-50гс11;

- господарськими судами неправильно застосовано положення частини 1 статті 92 та статті 98 Цивільного кодексу України;

- відсутні встановлені судом обставини, які б заперечували той факт, що ОСОБА_4 як покупець, належним чином і всіма засобами , які існували на момент укладення договору перевірив наявність повноважень директора ТОВ "Ріал Проперті 2011" на укладення оспорюваного договору, а саме перевірив статут ТОВ "Ріал Проперті 2011", документи про призначення на посаду директора, наявність рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" про укладення договору, прийняття цього рішення особами, які на момент укладення договору були вказані учасниками ТОВ "Ріал Проперті 2011" у статуті і зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (назва в редакції 03.03.2015). Вказане свідчить, що на момент укладення договору ОСОБА_4 діяв добросовісно і розумно, здійснив всі необхідні дії, які передбачені законодавством і звичаями ділового обороту.

3.5. Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким у позові відмовити.

3.6. Узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_4:

- судами попередніх інстанцій порушено принцип рівності сторін, оскільки ними не наведено правового обґрунтування відхилення доводів та доказів відповідача;

- укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу, ТОВ "Ріал Проперті 2011", учасником якого є позивач, мало на меті отримання прибутку (за рахунок виконання зобов'язань ТОВ "Проект Майстер" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу, забезпечених іпотекою), а отже порушення права позивача на отримання частини прибутку саме укладенням зазначеного договору не відбулося. Перерахування грошових коштів за договором на користь ПАТ "АКБ "Індустріалбанк" відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору, є волею продавця щодо розпорядження отриманими за договором коштами та виконання ним своїх зобов'язань перед іпотекодержателем;

- при винесенні оскаржуваних рішення та постанови не було встановлено, що ОСОБА_4 знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, а отже і не було встановлено недобросовісності та нерозумності в його поведінці;

- укладаючи оспорюваний договір директор ТОВ "Ріал Проперті 2011" діяв на підставі статуту товариства та рішення загальних зборів від 03.03.2015 про відчуження об'єкта нерухомості;

- судами попередніх інстанцій не враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 13.03.2017 у справі № 6-147цс17, від 27.04.2016 у справі № 6-62цс16, від 09.11.2016 № 6-2063цс16, від 30.11.2016 № 6-2363цс16.

3.7. У відзиві на касаційні скарги ОСОБА_15 просив відмовити в їх задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. При цьому навівши такі доводи:

- оскільки предмет оспорюваного договору був майновим внеском до статутного капіталу товариства, шляхом укладення цього договору, директор ТОВ "Ріал Проперті 2011" фактично одноособово зменшив розмір статутного капіталу, що є виключною компетенцією загальних зборів;

- ОСОБА_4 був обізнаний з положеннями пунктів, 6.4., 10.2.3.2, 10.2.3, абзацу 2 п.10.4 Статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", проте все одно підписав оскаржуваний договір;

- у пункті 1.2 оскаржуваного договору були внесені неправдиві відомості, про які сторонам було відомо, і який вони все одно підписали.

3.8. Окрім того, ОСОБА_15 було подано клопотання про передачу справи на розгляд Великої палати Верховного Суду у зв'язку з тим, що дана справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також у зв'язку з тим, що у випадку скасування судових рішень колегія суддів у складі Касаційного господарського суду відступить від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 3-327гс15, від 21.01.2015 у справі № 3-207гс14; у випадку, якщо колегія суддів дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої палати Верховного Суду, передати справу на розгляд судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

4.2. Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

4.3. Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 ЦК України). За системним аналізом норм ЦК України (статті 99, 145, 147), ГК України (стаття 89), Закону України "Про господарські товариства" (статті 58, 59, 62, 63) виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов'язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

4.4. Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2. рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).

4.5. З огляду на вищезазначене, дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.

4.6. З огляду на таке, на захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

4.7. При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

4.8. Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов'язок відшкодувати завдані товариству збитки.

4.9. Однак закон ураховує, що питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

4.10. Частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

4.11. Разом із тим, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

4.12. Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

4.13. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин - бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (стаття 203, частина перша статті 215 ЦК України).

4.14. За таких обставин, з урахуванням статті 98 ЦК України та з огляду на приписи статей 92, 203, 215, 241 ЦК України рішення загальних зборів учасників товариства є актами, що зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання відносин у різних питаннях діяльності товариства, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Таким чином, у разі визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, воно є недійсним з моменту його прийняття.

4.15. Проте для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом визнано недійсним у судовому порядку рішення загальних зборів учасників товариства про обрання (призначення) виконавчого органу, згідно якого виконавчий орган діяв на момент укладення договору.

4.16. Такий договір може бути визнаний недійсним із зазначених підстав у тому разі, якщо буде встановлено, що сама третя особа, контрагент юридичної особи за договором, діяла недобросовісно і нерозумно. Тобто третя особа знала або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могла не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

4.17. Закон не установлює виключного переліку обставин, які свідчать про недобросовісність чи нерозумність дій третьої особи у відносинах із юридичною особою. Тому з огляду на загальні засади здійснення цивільних прав (стаття 12 ЦК України) висновок про добросовісність поведінки третьої особи залежить від того, чи відповідало укладення договору її внутрішній волі, чи бажала третя особа реального настання правових наслідків, що обумовлені договором, і чи настали такі наслідки насправді. Таким чином, підлягає оцінці не лише поведінка третьої особи до та в момент укладення оспорюваного договору, але й після його укладення, зокрема чи виконала третя особа свої обов'язки за договором, у який спосіб, як у подальшому третя особа розпорядилася одержаним за оспорюваним договором, чи не було залучення третьої особи до участі в укладенні договору формальною дією, спрямованою на подальше відчуження предмета договору з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно.

4.18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що господарськими судами у справі №908/746/16 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 05.03.2015 (щодо обрання директора), визнані недійсними; у справі №908/390/17 рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011", оформлені протоколом б/н від 03.03.2015 (щодо укладання договору), також визнані недійсними.

4.19. Проте визнання судом недійсним рішення загальних зборів учасників товариства саме по собі не може слугувати єдиною підставою для висновку про недійсність договору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 6-62цс16 від 27.04.2016, у справі № 6-2362цс16 від 30.11.2016, у справі № 910/31610/15 від 12.07.2017, на які посилаються скаржники у своїх касаційних скаргах).

4.20. Разом з тим господарськими судами у даній справі встановлено обставини, які свідчать про те, що оспорюваний договір був укладений з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно, а його сторони, зокрема ПАТ "АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_4 діяли недобросовісно і нерозумно, тобто знали і за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могли не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства.

4.21. Так, судами попередніх інстанцій встановлено:

- в пункті 6.4. Статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011" (в редакції із внесеними змінами від 27.11.2012) зазначено, що статутний капітал Товариства складає 16 732 777, 00 грн, що складається з грошового внеску в розмірі 50 000, 00 грн та майнового внеску, а саме нежитлової будівлі літера А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 16 682 777, 00 грн

- нерухоме майно, рішення про відчуження якого приймалось на загальних зборах учасників від 03.03.2015, входило до статутного капіталу ТОВ "Ріал Проперті 2011";

- умовами п. 10.4. Статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011" визначено, що рішення з питань про відчуження майна Товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, а також рішення з питань, що передбачені п.п. 10.2.3.2, 10.2.3.5 цього Статуту, приймаються більшістю не менш як в 3/4 голосів;

- відсутність на загальних зборах 03.03.2015 учасників ТОВ "Ріал Проперті 2011" ОСОБА_15 - учасника, який володіє часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 50%, свідчить про відсутність кворуму на вказаних зборах, тобто відсутність повноважень у зборів учасників на розгляд будь-яких питань та прийняття будь-яких рішень, що стало безумовною підставою для визнання вказаних зборів недійсними;

- до п. 1.2. договору, продавцем внесені неправдиві відомості, що на момент укладення договору вказане нерухоме як внесок до статутного фонду не внесене, що внаслідок продажу вказаного нерухомого майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб;

- згідно з п. 2.1. та 2.2. договору продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчиняється за 12 000 000, 00 грн. Сторони домовились про наступний порядок розрахунків: грошові кошти, які належать до сплати покупцем продавцю в сумі 12 000 000, 00 грн перераховуються покупцем на користь АКБ "Індустріалбанк" як погашення забезпечених іпотекою зобов'язань ТОВ "Проект Майстер" перед АКБ "Індустріалбанк" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенком А.М. 12.04.2012 реєстровий №887 за наступними реквізитами: рахунок №3992, відкритий в АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, одержувач коштів: АКБ "Індустріалбанк", в день підписання цього договору;

- призначення платежу: оплата за договором купівлі-продажу будівлі літ. А, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок зобов'язань ТОВ "Проект Майстер" за договором купівлі-продажу із розстроченням платежу, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенком А.М. 12.04.2012, реєстровий №887, забезпечених іпотекою, наданою ТОВ "Ріал Проперті 2011".

4.22. Відповідно до частини 3 статті 96 Цивільного кодексу України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

4.23. Згідно зі статтею 115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником:

1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу;

2) продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності;

3) одержаних доходів;

4) іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

4.24. Крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

4.25. Таким чином, з врахуванням наведених фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій на підставі оцінки належних, допустимих та достовірних доказів, виходячи з положень статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011" про те, що статутний капітал товариства сформований в основному за рахунок майнового внеску, а саме нежитлової будівлі літера А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 16 682 777, 00 грн (яка була предметом оспорюваного договору); порядку розрахунків, погодженого сторонами, внаслідок якого ТОВ "Ріал Проперті 2011" фактично було виконано зобов'язання за свого учасника - ТОВ "Проект Майстер", та в силу положень цивільного законодавства набуто право вимоги до нього як боржника, який згідно з протоколом загальних зборів від 03.03.2015, на яких прийнято рішення про укладення договору, на вказану дату не мав фінансової можливості здійснити погашення заборгованості і не мало б такої можливості і на дату кінцевого розрахунку - 28.04.2015; укладення оспорюваного договору однозначно призвело до позбавлення юридичної особи права власності на майно та вплинуло на фактичний розмір статутного капіталу, частка позивача, в якому складає 50%, а отже безумовно зачіпає його корпоративні права. При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, і сторонами не заперечувалася та обставина, що АКБ "Індустріалбанк" та ОСОБА_4 були обізнаними як з положеннями Статуту ТОВ "Ріал Проперті 2011", так і з рішеннями загальних зборів ТОВ "Ріал Проперті 2011" від 03.03.2015 про укладення оспорюваного договору, а отже такі особи діяли недобросовісно і нерозумно, тобто знали і за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не могли не знати про обмеження в повноваженнях виконавчого органу товариства в частині відчуження майна, за рахунок якого в основному сформований статутний капітал товариства.

4.26. Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

4.27. Згідно зі статтями 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

4.28. У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) Суд зазначив: "Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

4.29. Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах."

4.30. Верховний Суд констатує, що встановивши наявність порушеного права позивача, суд повинен при прийнятті рішення враховувати мету звернення позивача до суду та забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

4.31. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

4.32. Водночас статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

4.33. Отже, у зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

4.34. Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

4.35. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України від 25.07.2002 зазначено таке:

- відповідно прецедентної практики Суду стаття 1 Протоколу № 1 містить три окремі норми: перша, що виражається в першій фразі першого абзацу та несе в собі загальний характер, виражає принцип поваги до права власності; друга, що міститься в другій фразі того ж абзацу, має за об'єкт позбавлення права власності за певних умов; що стосується третьої, згаданої в другому абзаці, вона визнає саме можливість державам-учасницям регламентувати на власний розгляд використання майна в загальних інтересах. Тим не менш, тут не йдеться про абсолютно не зв'язані між собою норми. Друга та третя є особливими прикладами, що стосуються права власності; крім того, вони повинні тлумачитися в світлі принципу, закріпленого першою нормою (рішення у справі "Бейєм проти Італії", § 98);

- акції, якими володів заявник, мали безсумнівно економічну цінність та становили "майно" в розумінні статті 1 Протоколу № 1;

- у зв'язку з цим, що "акція товариства є складною річчю. Вона свідчить про те, що власник має частину акціонерного капіталу та відповідні права. Тут мова не йде лише про непрямий контроль за акціонерними активами, оскільки й інші права, особливо право голосу та право впливати на товариство, можуть випливати з акції" (N 11189/84, "Товариство S. і T. проти Швеції", рішення від 11.12.86, Рішення та Звіти (D.R.) 50, с. 158).

- несправедливий характер, який мало провадження у справах, має прямий зв'язок з правом заявника на повагу до його майна.

4.36. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у даній постанові суду, з врахуванням також того, що оспорюваний договір впливає на визначення фактичного розміру частки позивача та її економічну цінність.

4.37. Колегія суддів не знайшла підстав, передбачених статтями 302 Господарського процесуального кодексу України, для задоволення клопотання позивача про передачу справи на розгляд Великої палати Верховного Суду чи судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до пункту 3 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

5.2. Згідно зі статтею 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

5.2. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції підлягають зміні в мотивувальній частині, оскільки судами не було застосовано закону, який підлягав застосуванню, проте встановлено всі фактичні обставини справи, які дозволяють суду касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінити судові рішення.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційні скарги без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал Проперті 2011", Публічного акціонерного товариства "АКБ Індустріалбанк", ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 908/4550/15 змінити в мотивувальній частині, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

3. В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 08.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2017 у справі № 908/4550/15 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

О.Мамалуй