ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р.Справа № 922/1195/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
до Підприємства об'єднання громадян "Харківське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих", м. Харків
про стягнення 26045,44 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність № 01.01-14/639-18 від 05.02.2018);

відповідача не зяився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємства "Харківводоканал", м. Харків (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Підприємства обєднання громадян "Харківське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих" (далі за текстом - відповідач) :

18204,33 грн. заборгованості за договором № 35/4-ПД/15 від 09.04.2015;

6314,97 грн. інфляційних втрат;

1526,14 грн. річних.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 35/4-ПД/15 від 09.04.2015 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за виконані позивачем роботи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2018 суддею доповідачем по справі № 922/1195/18 визначено суддю Шарко Л.В.

Ухвалою суду господарського суду Харківської області (суддя Шарко Л.В.) від 07.05.2018 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1195/18; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; призначено судове засідання на 30.05.2018.

Ухвалою суду господарського суду Харківської області від 30.05.2018 відкладено розгляд справи на 03.07.2018.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв'язку з хворобою судді Шарко Л.В. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/1195/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 визначено наступний склад колегії суду: головуючий суддя - Байбак О.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2018 справу № 922/1195/18 прийнято до розгляду в новому складі суду, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.07.2018.

В процесі розгляду даної справи відповідач не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовну заяву в порядку та строк, передбачений ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2018 про відкриття провадження у даній справі.

На судове засідання 10.07.2018 прибув представник позивача, який просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 10.07.2018 свого уповноваженого представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 013433 (а. с. 42), згідно з яким відповідач отримав копію ухвали від 30.05.2018 у даній справі.

Враховуючи викладене, а також те, що неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 09.04.2015 між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як замовником, укладено договір № 35/4-ПД/15 (а. с. 15; далі за текстом договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання своїми силами і засобами (відповідно до проектно-кошторисної документації) виконати слідуючи роботи: ремонт каналізаційного колодязя, за адресою: вул. Клочківська, 174 (надалі іменується «робота»), а замовник зобовязується прийняти результат робіт та оплатити їх на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 3.2 вартість робіт за цим договором згідно протоколу договірної ціни (додаток № 1), яка є невідємною частиною цього договору, на підставі кошторисної документації складає: сто три тисячі триста тридцять три гривні, 62 коп., у тому числі ПДВ сімнадцять тисяч двісті двадцять дві гривні 27 коп.

За умовами п. 4.1. 4.2. договору оплата робіт, обумовлених п. 1.1 договору, здійснюється замовником впродовж трьох банківських днів на підставі рахунку-фактури, наданої підрядником після підписання обома сторонами цього договору. Оплата за цим договором здійснюється шляхом перерахунку 50% передплати грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядник, зазначений у р. 11 цього договору, за згодою сторін можливі також інші форми розрахунків, які не суперечать діючому законодавству України.

Відповідно до п. 5.1, 6.2 договору термін виконання робіт впродовж 10 календарних днів з моменту підписання даного договору обома сторонами. Роботи за договором будуть вважатися виконаними підрядником і прийняті замовником з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктом 9.1 договору передбачено: цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками обома сторонами та діє до 30.06.2015, але не менш, ніж до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав взяті на себе зобовязання щодо виконання ремонту каналізаційного колодязя, про що свідчить підписаний без заперечень з боку відповідача відповідно до умов розділу 6 договору акт приймання виконаних підрядних робіт № 247 від 15.05.2015 на суму 98204,33 грн. (а. с. 16-17).

Однак, відповідач всупереч укладеному між сторонами договору підряду, зобовязання щодо своєчасної та повної оплати виконаних підрядних робіт в передбачений договором строк не здійснив, сплативши на користь позивача лише 80000 грн. Решта боргу в сумі 18204,33 грн залишилася не сплаченою.

Зазначені обставини також підтверджуються залученою до матеріалів справи відомістю про надходження за період з 01.01.2015 по 03.05.2018 та оборотною відомістю по б/с 37726.

Як свідчать матеріали справи, з метою оплати відповідачем існуючого боргу, позивач звертався до відповідача з претензією № 241 від 14.12.2015.

Однак, вимоги викладені в претензії відповідачем в повному обсязі виконані не були.

Обставини щодо стягнення з відповідача на користь позивача 18204,33 грн. заборгованості за договором стали підставами для звернення до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем виконання своїх зобовязань, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано до стягнення з відповідача 1526,14 грн. 3% річних та 6314,97 грн. інфляційних за період прострочення з 09.07.2015 по 24.04.2018.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з правочинів та інших договорів.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за виконані підрядні роботи в сумі 18204,33 грн. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується. Строк виконання зобовязань з її сплати є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з відповідача на користь позивача 18204,33 грн. заборгованості.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз статті 625 ЦК України вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Факт прострочення відповідачем виконання зобовязань з оплати виконаних робіт підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зазначене, з урахування вимог ст. 625 ЦК України надає право позивачу на нарахування інфляційних та 3% річних за таке прострочення.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та річних, суд констатує, що його здійснено з певними арифметичними помилками. Однак враховуючи, що формування позовних вимог є диспозитивним правом позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1526,14 грн. 3% річних та 6314,97 грн. інфляційних за період прострочення оплати з 09.07.2015 по 24.04.2018.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Підприємства об'єднання громадян "Харківське учбово-виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих" (адреса: 61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Клочківська, буд. 174; ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (адреса: 61013, Харківська обл., м. Харків, вул. Шевченко, буд. 2; ):

18204,33 грн. заборгованості за договором № 35/4-ПД/15 від 09.04.2015;

6314,97 грн. інфляційних втрат;

1526,14 грн. річних.

1762 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_2