ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" червня 2018 р. Справа № 918/215/18

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Церковної Н.Ф., при секретарі судового засідання Оліфер С.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Державного підприємства "Українське державне аерогеодезичне підприємство" до Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради про стягнення збитків у розмірі 59 942 грн. 02 коп. за неналежне виконання договору,

за участі представників сторін:

від позивача: Антонюк С.В., довіреність № б/н від 02.05.2018 року,

від відповідача: Українець М.В., довіреність № 1800 від 27.12.2017 року.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер С19623.

У судовому засіданні 19 червня 2018 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2018 року Державне підприємство "Українське державне аерогеодезичне підприємство" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління) 59 942 грн. 02 коп. збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за результатами проведених конкурсних торгів 24 липня 2017 року між Підприємством, Виробничий центр по ремонту та метрологічному забезпеченню топографо-геодезичних інструментів та приладів ВЦ "ГЕОСЕРВІС", як виконавцем, та Управлінням, як замовником, в порядку, передбаченому Законом України "Про публічні закупівлі", було укладено договір про надання послуг № 47 щодо виготовлення проектної землевпорядної документації по інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці Князя Володимира. На виконання умов наведеного правочину позивачем було виконано роботи загальною вартістю 48 862 грн. 26 коп. та витрачено на відрядження своїх працівників грошові кошти у розмірі 11 079 грн. 76 коп. Водночас у зв'язку з тим, що Управління порушувало умови укладеної між сторонами угоди та не виконувало своїх зустрічних зобов'язань щодо надання виконавцю необхідних вихідних даних для проведення інвентаризації земель, а також враховуючи, що 1 листопада 2017 року Управлінням було прийнято рішення про розірвання наведеного договору в односторонньому порядку, Підприємство, посилаючись на статті 22, 611, 612, 538 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтю 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), просило суд стягнути з відповідача збитки в сумі 59 942 грн. 02 коп., що складаються з вартості виконаних позивачем робіт за договором та витрат на відрядження його працівників.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року позовну заяву Підприємства від 30 березня 2018 року № 1/71 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/215/18 та, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23 травня 2018 року, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 3 травня 2018 року.

24 квітня 2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив Управління на позовну заяву (а.с. 90-96), в якому останнє заперечило проти задоволення вимог Підприємства з огляду на те, що відповідач належним чином виконував усі умови укладеного між сторонами договору, у той час як виконавець, за твердженням Управління, зволікав з виконанням покладений на нього цієї угодою обов'язків та вчиняв дії, направлені на затягування вказаних договірних відносин. Крім того, відповідач зазначив, що працівники позивача, відряджені останнім для виконання робіт за договором про надання послуг від 24 липня 2017 року № 47, до адміністративного приміщення Управління не з'являлися, що додатково свідчить про безпідставність пред'явлених Підприємством вимог.

У судовому засіданні 3 травня 2018 року оголошувалася перерва до 23 травня 2018 року.

7 травня 2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла відповідь Підприємства на відзив на позовну заяву від 2 травня 2018 року № 1/95 (а.с. 121-122), в якій останнє зазначило про обґрунтованість його вимог та надало, зокрема, кваліфікаційні документи працівників, які перебували у відрядженні.

16 травня 2018 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли заперечення Управління (а.с. 136-138), в яких останнє зазначило, що наданий позивачем до суду кошторис про нарахування збитків не погоджений сторонами. Крім того, позивачем конкретно не вказано, який саме пункт укладеного між сторонами договору не був виконаний відповідачем.

Ухвалою суду від 23 травня 2018 року підготовче провадження у справі № 918/215/18 було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 5 червня 2018 року.

У судовому засіданні 5 червня 2018 року оголошувалася перерва до 19 червня 2018 року.

У судовому засіданні 19 червня 2018 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник Управління у цьому судовому засіданні проти задоволення вимог Підприємства заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та письмових запереченнях відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій поданих учасниками справи документів їх оригіналам, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведених відкритих торгів 24 липня 2017 року між Підприємством, Виробничий центр по ремонту та метрологічному забезпеченню топографо-геодезичних інструментів та приладів ВЦ "ГЕОСЕРВІС", як виконавцем, та Управлінням, як замовником, в порядку, передбаченому Законом України "Про публічні закупівлі", було укладено договір про надання послуг № 47, згідно умов якого виконавець взяв на себе обов'язок у 2017 році надати замовникові послуги, зазначені у пункті 1.2 цього договору, а замовник, у свою чергу, - прийняти і оплатити зазначені послуги (а.с. 39-40).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками вказаних суб'єктів господарювання.

Згідно пункту 1.2 цього договору найменуванням послуг є: ДК 021:2015 код 71250000 - 5 архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (інвентаризація землі) за Лотом № 2 - Виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці Князя Володимира.

Відповідно до пункту 1.3 вказаного правочину терміном завершення послуг є надання замовнику погодженої проектної землевпорядної документації у визначеному Земельним кодексом України порядку.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що ціна даної угоди становить 104 500 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 17 416 грн. 67 коп. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін.

За умовами пункту 4.1 наведеної угоди розрахунки за надані послуги проводяться шляхом їх оплати замовником у строки, що не перевищують 10 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, в тому числі за частинами наданих послуг.

Умовами пункту 5.1 договору передбачено, що строк надання послуг встановлюється з моменту укладення договору із замовником до повного виконання землевпорядних робіт із наданням замовнику погодженої у встановленому законом порядку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного.

Відповідно до календарного плану щодо виконання послуг, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами договору (а.с. 41) та невід'ємною його частиною, строк виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці Князя Володимира, було встановлено у 100 днів.

Згідно пункту 10.1 цього правочину останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині фінансових зобов'язань - до повного їх виконання сторонами.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що згідно пункту 4 технічної специфікації на закупівлю ДК 021:2015 код 71250000 - 5 архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (інвентаризація землі) (додатку № 4 до тендерної документації) вихідними даними, що подаються замовником, є: матеріали перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами, технічна документація із землеустрою встановлення меж земельних ділянок в натурі/на місцевості/ та інша документація із землеустрою на суміжні земельні ділянки; відомості з Державного земельного кадастру; планово-картографічні матеріали; статистична звітність по формі 6-зем на останню звітну дату; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (при наявності).

Вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель встановлені Порядком проведення інвентаризації земель, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2012 року № 513 (далі - Порядок).

За умовами пунктів 2-6 Порядку (тут і далі - в редакції, чинній на момент укладення між сторонами договору про надання послуг від 24 липня 2017 року № 47) інвентаризація земель проводиться з метою забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою.

Інвентаризація земель проводиться виходячи з принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення.

Об'єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки.

Інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь або землекористувань і територій, межі яких визначені проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад.

Під час проведення інвентаризації земель установлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, не здійснюються.

Положеннями пункту 7 цього Порядку передбачено, що вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану.

Під час проведення інвентаризації земель використовуються матеріали аерофотозйомки, лісовпорядкування, проекти створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду, схеми формування екомережі, програми у сфері формування, збереження та використання екомережі.

Відповідно до пунктів 11-12 зазначеного Порядку для проведення інвентаризації земель замовник укладає з виконавцем договір про розроблення технічної документації, в якому відображаються вартість і строк виконання робіт із землеустрою, що не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

До договору додається технічне завдання на виконання робіт з інвентаризації земель за формою згідно з додатком та їх кошторис.

Роботи з інвентаризації земель включають підготовчі, топографо-геодезичні та камеральні роботи, складення і оформлення технічної документації в паперовій та електронній формі.

Пунктом 13 Порядку встановлено, що підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем вихідних даних для проведення інвентаризації земель, складення робочого інвентаризаційного плану. Робочий інвентаризаційний план не складається у разі інвентаризації окремої земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2017 року на підставі пункту 6.3.4 укладеного між сторонами договору, яким передбачено обов'язок виконавця у 5-денний строк надавати інформацію на запити замовника, яка стосується надання послуг згідно цього договору, Управління направило на адресу позивача лист № 1257 з проханням надати інформацію про стан виконання землевпорядних робіт згідно погодженого сторонами календарного плану (а.с. 99).

29 вересня 2017 року на адресу Управління надійшов лист позивача № 1/322 (а.с. 51) з проханням надати виконавцеві вихідні дані, необхідні для виконання послуг: матеріали перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами, технічну документацію із землеустрою встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та іншу документація із землеустрою на суміжні земельні ділянки; відомості з Державного земельного кадастру; планово-картографічні матеріали; статистичну звітність по формі 6-зем на останню звітну дату; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (при наявності).

У відповідь на вказане прохання відповідач направив на адресу позивача лист від 10 жовтня 2017 року № 01-10/355,354 (а.с. 100), яким надав матеріали, необхідні для виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного, зазначені у листі Підприємства, зокрема, відомості з Державного земельного кадастру та статистичну звітність по формі 6-знм на останню звітну дату та інші наявні матеріали. У той же час у вказаному листі Управління додатково наголосило, що у зв'язку з великим обсягом наявної інформації щодо технічних документацій із землеустрою по встановленню меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та інших документацій із землеустрою на суміжні земельні ділянки уповноважений представник позивача може з'явитись безпосередньо до приміщення Управління у будь-який зручний для нього час для ознайомлення з наведеними матеріалами.

Відправлення вказаного листа підтверджується наявною у матеріалах справи копією відповідного фіскального чека підприємства поштового зв'язку від 10 жовтня 2017 року № 273. Факт отримання відповідачем наведеного відправлення не заперечувався і його представником у судових засіданнях.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про безпідставність тверджень позивача щодо ненадання йому відповідачем вихідних даних, необхідних для виконання передбачених укладеним між сторонами договором робіт.

Посилання позивача на відсутність акту на передачу замовником конкретно визначених вихідних даних, як на підставу для стягнення з Управління збитків, оцінюється судом критично з огляду на те, що ні укладеним між сторонами договором, ні відповідною тендерною документацією, ні нормативними законодавчими приписами не передбачено обов'язку замовника складати та підписувати такий акт.

Більше того, суд зазначає, що законодавством, договірними відносинами сторін та тендерною документацією не передбачено конкретної форми та порядку подання замовником вихідних даних виконавцеві, що, на думку суду, з огляду на значний обсяг матеріалів та інформації не позбавляє замовника права запропонувати виконавцю ознайомитися з такими документами в місці їх фактичного зберігання.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 1.3 укладеного між сторонами правочину терміном завершення послуг є надання замовнику погодженої проектної землевпорядної документації у визначеному Земельним кодексом України порядку.

Згідно календарного плану щодо виконання послуг, який є додатком № 1 до укладеного між сторонами договору та невід'ємною його частиною, строк виготовлення проектної землевпорядної документації щодо інвентаризації частини земель промислової зони міста Рівного орієнтовною площею 1 394 000 м2 в районі магістральної вулиці Князя Володимира, було встановлено у 100 днів.

З огляду на те, що строк виконання виконавцем своїх зобов'язань за укладеним між сторонами договором був фактично погоджений сторонами до 31 жовтня 2017 року, і Підприємство у встановленому даним правочином порядку та строки фактично не надало Управлінню інформації, яка стосується надання послуг та ходу виконання умов цієї угоди, рішенням тендерного комітету Управління, оформленим протоколом від 1 листопада 2017 року № 01/11, було вирішено розірвати договір від 24 липня 2017 року № 47 (а.с. 101).

Листом від 3 листопада 2017 року № 1414 (а.с. 102) Управління повідомило позивача про вищенаведене рішення тендерного комітету відповідача та направило останньому для погодження та підписання два примірники додаткової угоди про розірвання договору від 24 липня 2017 року № 47. У той же час судом встановлено, що примірники наведеної додаткової угоди позивачем підписані не були, а господарські правовідносини між сторонами тривали до закінчення терміну дії укладеного між ними договору від 24 липня 2017 року № 47, що підтверджується змістом наявних у матеріалах справи доказів листування між сторонами, зокрема, у період після 1 листопада 2017 року.

На підтвердження своїх вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 48 862 грн. 26 коп. Підприємством було надано суду картографічні матеріали (а.с. 162-169), як докази виконання позивачем робіт з пошуку знаків ДГМ; планової прив'язки кутів повороту межі; камеральної обробки теодолітних ходів 3 категорії; метрологічного забезпечення; визначення координат; опрацювання пунктів GPS; рекогносцирування пунктів GPS.

В обгрунтування розміру наведених збитків позивачем було надано суду відповідний кошторис на виконання робіт (а.с. 59). У той же час при дослідженні матеріалів справи судом було встановлено, що в порушення імперативних приписів чинного законодавства наведений кошторис не був підписаний уповноваженим представником відповідача та не був скріплений печаткою Управління, що свідчить про фактичне визначення позивачем вартості вказаних робіт в односторонньому порядку без жодного погодження з Управлінням.

Також суд звертає увагу на таке.

У своєму позові Підприємство просило суд стягнути з Управління 59 942 грн. 02 коп. збитків, що складаються з вартості виконаних позивачем робіт за укладеним між сторонами договором та витрат на відрядження його працівників.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Терміном "збитки" позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв'язок - це відповідний об'єктивно існуючий зв'язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки.

Обов'язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відповідно до вимог частини 2 статті 623 ЦК України, розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

У той же час позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів спричинення йому збитків внаслідок неправомірних дій Управління, а також не доведено наявності у діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, вини, протиправної поведінки, шкідливого результату такої поведінки (збитки), розміру понесених збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками.

Більше того, в обгрунтування стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми збитків позивач посилався на здійснення ним робіт на підставі укладеного між сторонами договору, які фактично були виконані під час дії цієї угоди. Відтак, наведені вимоги з урахуванням нормативних приписів чинного законодавства, а також беручи до уваги положення пункту 4.1 укладеного між сторонами договору, за яким розрахунки за надані послуги проводяться шляхом їх оплати замовником у строки, що не перевищують 10 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг, в тому числі за частинами наданих послуг, фактично направлені на стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у зв'язку з неналежним виконанням замовником взятих на себе договірних зобов'язань, та не є збитками в розумінні ЦК України.

Також у своєму позові Підприємство як на підставу для стягнення з відповідача спірної суми збитків посилалося на статтю 538 ЦК України.

Так, за змістом цієї норми виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

У той же час суд звертає увагу на те, що приписами наведеної статті не передбачено можливості стягнення збитків зі сторони, яка неналежним чином виконує своє зустрічне зобов'язання, а встановлено лише право другої сторони зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відтак, посилання Підприємства на статтю 538 ЦК України як на підставу для стягнення з відповідача збитків визнаються судом необґрунтованими.

Крім того, у позовній заяві Підприємство вказувало на те, що згідно частини 2 статті 612 ЦК України Управління, прострочивши виконання зобов'язання, відповідає перед Підприємством за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Разом з тим відповідно до положень частини 2 статті 612 ЦК України, яка регулює питання прострочення боржника у зобов'язанні, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що вона регулює саме питання прострочення боржника у зобов'язанні, яким у даному випадку за умовами договору від 24 липня 2017 року № 47 є саме Підприємство, а не Управління, що свідчить про безпідставність застосування вказаних положень до спірних правовідносин.

Крім того, суд додатково звертає увагу на необґрунтованість вимог Підприємства про стягнення з Управління збитків у розмірі 11 079 грн. 76 коп., що складаються зі здійснених позивачем витрат на відрядження своїх працівників, оскільки у матеріалах справи відсутні належні докази фактичного прибуття та перебування таких представників у приміщенні Управління, а також, зокрема, докази закладення таких витрат в ціну укладеного між сторонами договору. Надані ж позивачем кваліфікаційні документи його представників жодним чином не можуть підтверджувати факт їх перебування у відрядженні у певному населеному пункті чи конкретному приміщенні.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Відтак, Підприємством у встановленому законом порядку не було доведено тих обставин, на які воно посилалося як на підставу своїх вимог, у зв'язку з чим в задоволенні його позову слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за Підприємством.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "02" липня 2018 року.

Суддя Церковна Н.Ф.