ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018р. Справа №914/253/18

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Державного вищого навчального закладу "Червоноградський гірничо-економічний коледж", м. Червоноград

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Мостенської Олени Анатоліївни, м. Великі Мости

про: стягнення грошових коштівв сумі 12118,79 грн.

Суддя:Пазичев В.М.

При секретарі:Вашкевич Н.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного вищого навчального закладу "Червоноградський гірничо-економічний коледж" до Фізичної особи-підприємця Мостенської Олени Анатоліївни про стягнення грошових коштів в сумі 12118,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.02.2018 року позовну заяву Державного вищого навчального закладу "Червоноградський гірничо-економічний коледж" до Фізичної особи-підприємця Мостенської Олени Анатоліївни про стягнення грошових коштів в сумі 12118,79 грн. - залишено без руху, до виправлення допущених недоліків.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 13.03.2018 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.03.2018 року, підготовче засідання відкладено на 02.04.2018 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2018 року, підготовче засідання відкладено на 24.04.2018 року, для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.04.2018 року, підготовче засідання відкладено на 02.05.2018 року, згідно клопотання сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.05.2018 року, підготовче засідання відкладено на 21.05.2018 року, для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.05.2018 року, підготовче засідання закрито, справа призначена до розгляду по суті на 19.06.2018 р..

Суд зазначає, що у зв'язку із прийняттям Закону України від 03.10.2017 року № 2147-УІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", нова редакція Господарського процесуального кодексу України, вступила в дію з 15.12.2017р.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.02.2018 року, про відкладення підготовчого засідання від 13.03.2018 року, від 02.04.2018 року, від 24.04.2018 року, від 02.05.2018 року, від 21.05.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов'язковою.

26.02.2018 року за вх. № 6927/18 представник позивача подав заяву.

12.03.2018 року за вх. № 8632/18 представник позивача подав заяву.

02.04.2018 року за вх. № 11658/18 представник позивача подав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника позивача, за наявними у справі матеріалами.

24.04.2018 року за вх. № 14469/18 представник позивача подав клопотання про відкладення судового засідання.

02.05.2018 року за вх. № 15339/18 представник позивача подав доповнення до позовної заяви.

25.05.2018 року за вх. № 18893/18 представник позивача подав клопотання.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.02.2018 року, про відкладення підготовчого засідання від 13.03.2018 року, від 02.04.2018 року, від 24.04.2018 року, від 02.05.2018 року, від 21.05.2018 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов'язковою.

02.03.2018 року за вх. № 7646/18 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

30.03.2018 року за вх. № 11452/18 представник відповідача подав клопотання.

02.04.2018 року за вх. № 912/18 представник відповідача подав заяву про продовження строку підготовчого засідання.

24.04.2018 року за вх. № 14468/18 представник відповідача подав клопотання про відкладення судового засідання.

02.05.2018 року за вх. № 15338/18 представник відповідача подав доповнення до відзиву на позовну заяву.

02.05.2018 року за вх. № 15287/18 представник відповідача подав клопотання про ознайомлення із матеріалами справи.

16.05.2018 року за вх. № 17251/18 представник відповідача подав відзив.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві позивач зазначає, що згідно п. 1.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, укладеного між ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» та Фізичною особою-підприємцем Мостенською О. А., навчальний заклад забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою 80100 Львівська область, м. Червоноград, вул. В. Стуса, 17, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі, в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Згідно п. 2.2.3. вищезазначеного Договору, орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги.

Позивач зазначає, що згідно розділу 2 Посадової інструкції сторожа коледжу від 10.05.2011 року, основною функцією сторожа є охорона під час зміни будівель навчально-виробничого корпусу, гірничого полігону, території, навчально-матеріальної бази, інших товарно-матеріальних цінностей коледжу.

Отже, на думку позивача, витрати на заробітну плату сторожів належать до витрат на обслуговування та експлуатацію будівель.

До того ж, Додатковою угодою від 29.02.2016 року до Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року було внесено зміни, а саме - доповнено абзац перший п. 2.1.1. Договору реченням наступного змісту: «Відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів визначається пропорційно до орендованої площі».

Позивач наголошує, що згідно розрахунку розміру відшкодування орендарем витрат балансоутримувача на утримання майна в частині оплати праці сторожів, такий становить: за період з жовтня 2012 року по травень 2015 року 3614,53 грн.; за період з червня 2015 року по вересень 2017 року 3884,36 грн..

Позивач зазначає, що за наслідками розгляду Претензії № 2 від 29.10.2015 року та Претензії № 3 від 26.12.2017 року фізичною особою-підприємцем Мостенською О. А. частково, в розмірі 2309,31 грн., відшкодовано вищезазначені витрати (за період з березня 2016 року по вересень 2017 року), а в іншій частині відмовлено з посиланням на безпідставність вимог ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж».

Окрім цього, як наголошує позивач, згідно акта від 01.10.2013 року, складеного комісією у складі Романчука С. С, заступника директора з навчальної роботи (голови комісії), Гарбадин Н. С, головного бухгалтера, Наконечної І. М., бухгалтера, Веринської Н. С, завідуючої господарством (членів комісії), орендоване приміщення (у тому числі частина залу, що орендується фізичною особою-підприємцем Мостенською О. А.) 01.10.2013 року було відключене від системи опалення. В той же час, інша частина залу їдальні коледжу оснащена трьома приладами системи центрального опалення (батареями), які забезпечують належний температурний режим у всьому приміщенні залу їдальні, в тому числі у тій його частині, що відключена від центрального опалення та перебуває в користуванні фізичної особи-пІдприємця Мостенської О. А.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з центрального теплопостачання відносить до числа останніх. Відтак, на думку позивача орендар (фізична особа-підприємець Мостенська О. А.) зобов'язана, згідно умов Договору, брати участь у витратах навчального закладу на оплату цих послуг шляхом відшкодування їх вартості пропорційно до орендованої площі.

Позивач зазначає, що, відповідно до розрахунку покриття витрат ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» на теплопостачання орендаря, розмір таких за період з червня 2015 року по вересень 2017 року, становить 1999,81 грн.

За твердженням позивача, у відповідь на Претензію № 3 від 26.12.2017 року фізична особа-підприємець Мостенська О. А. відмовилась відшкодувати ці витрати.

Окрім цього, позивач наголошує, що згідно акта огляду приміщень, які знаходяться на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» та передані в оренду ФОП Мостенській О. А., складеного 09.11.2017 року комісією у складі Кулини С. Л., завідувача навчально-виробничої практики (голови комісії), Якубовської О. Б., в.о. головного бухгалтера, Бабія Ю. В., члена профспілки, Наконечної І. М., бухгалтера І категорії, Карівець Н. В., економіста (членів комісії) - орендар приміщення безкоштовно і без оформлення договірних відносин користується рухомим майном, яке рахується за матеріально відповідальною особою Веринською Н. С, завідувача господарством, загальною вартістю 30180,00 грн., внаслідок чого, згідно розрахунку плати за користування індивідуально визначеним рухомим майном за період з червня 2015 року по вересень 2017 року, навчальним закладом недоотримано 4929,40 грн.

За твердженням позивача, дані кошти фізична особа-підприємець Мостенська О. А. відмовилась сплатити також.

У позовній заяві позивач просить стягнути з фізичної особи-підприємця Мостенської Олени Анатоліївни на користь Державного вищого навчального закладу «Червоноградський гірничо-економічний коледж» 12118,79 грн. (дванадцять тисяч сто вісімнадцять гривень 79 коп.).

В доповненні до позовної заяви позивач зазначає, що згідно п. 1.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомою майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою 80100 Львівська область, м. Червоноград, вул. В. Стуса. 17, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі.

Згідно позиції Західного офісу Держаудитслужби, висловленої в Акті ревізії фінансово-господарської діяльності Державного вищого навчального закладу «Червоноградський гірничо-економічний коледж» за період з 01.06.2015 р. по 30.09.2017 р. № 03-21/16 від 15.12.2017 року, витрати на заробітну плату сторожів (обслуговуючий персонал) належать до витрат на обслуговування за експлуатацію будівель.

З огляду на вищенаведене, ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» висунув до фізичної особи-підприємця Мостенської О. А. вимогу відшкодувати витрати навчального закладу на оплату праці сторожів (пропорційно до орендованої площі) за весь час існування орендних відносин, а не лише за період, відколи відшкодування таких витрат стало прямо передбаченим Додатковою угодою від 29.02.2016 року.

Здійснюючи розрахунок розміру відшкодування орендарем витрат ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» на утримання орендованого майна в частині видатків на оплату праці сторожів, до загальної площі приміщень навчального закладу не була включена площа підземної частини полігону, оскільки ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» не вбачає необхідності в її охороні (сторожуванні) сторожами навчального закладу.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою від 15 лютого 2018 року, у якій просить суд стягнути з відповідача на його користь 12118,79 грн. (дванадцять тисяч сто вісімнадцять) гривень 79 коп. грошових коштів. Позовні вимоги навчального закладу відповідач вважає необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що з метою надання послуг з організації харчування студентів коледжу, а саме - розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі, між відповідачем (фізичною особою-підприємцем Мостенською О. А.) та Державним вищим навчальним закладом «Червоноградський гірничо-економічний коледж» 15.02.2013 року було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності. Одночасно, 15.02.2013 року було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (надалі - Договір про відшкодування витрат).

Відповідач наголошує, що згідно п. 2.1. вищезазначеного Договору, ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. При цьому - «Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором» (абзац другий п. 2.1.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2015 року).

Відповідач зазначає, що згідно п. 2.2.3. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

З огляду на наведене, зазначає відповідач, не інакше, як передбачені Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю витрати відшкодовувались відповідачем навчальному закладу та бралися до уваги при визначенні собівартості наданих у ході здійснення підприємницької діяльності послуг з організації харчування студентів. Жодних вимог з боку ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо сплати відшкодування витрат на оплату праці сторожів (за «охорону» майна) з часу укладення Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до 29 жовтня 2015 року (Претензія № 2) до відповідача не пред'являлось.

Відповідач наголошує, що згідно ж п. 3.1.2. даного Договору, Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість не інакше як по платежах, що наведені в пункті 2.2.3 Договору.

Відтак, на думку відповідача, вимоги ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період з 15.02.2013 року по 31.05.2015 року у розмірі 3614,53 грн. являються безпідставними. При цьому, за ініціативи навчального закладу, в порядку ст. 188 ГК України, шляхом укладення Додаткової угоди від 29.02.2016 року до Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року за взаємною згодою сторін було внесено зміни, а саме - доповнено абзац перший п. 2.1.1. Договору реченням наступного змісту: «Відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату прані сторожів визначається пропорційно до орендованої площі». На той час у відповідність до вимог чинного законодавства та положень Статуту навчального закладу було приведено посадову інструкцію сторожа (затверджено нову).

Відповідач наголошує, що Додаткова угода від 29.02.2016 року, якою було внесено зміни до Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 р. - не передбачає поширення її умов на попередній період, а отже, передбачені нею зобов'язання виникають не інакше, як з 29.02.2016 року. До того ж, в основу розрахунку розміру відшкодування орендарем витрат на оплату праці сторожів, доданого до вищезазначеної Претензії, не була включена уся площа нерухомого майна, що перебуває на балансі орендодавця. Так, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2011 року на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» перебуває начально-виробничий корпус площею 5687,1 кв.м. та гірничий полігон площею 1907,8 кв. м. (разом 7594,9 кв.м.), тоді як у розрахунку вказується 6624 кв.м.

Відтак, за твердженням відповідача вимоги у цій частині ним були задоволені частково, а саме - відшкодовано витрати навчального закладу на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року в розмірі 2309,31 грн.

З приводу відшкодування витрат навчального закладу на опалення частини приміщення їдальні площею 13,4 кв.м. на суму 1999,01 грн., відповідач зазначає, що згідно Акту від 01.10.2013 року, складеного комісією у складі представників навчального закладу: Романчука С. С, заступника директора з навчальної роботи (голови комісії), Гарбадин Н. С, головного бухгалтера; Наконечної І. М., бухгалтера; Веринської Н. С, завідуючої господарством (членів комісії) орендоване відповідачем приміщення 01.10.2013 року було відключене від системи опалення. У зв'язку із цим, КП «Червоноградтеплокомуненегро» здійснювало в подальшому розрахунок за спожиту ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» теплову енергію виключно по «бюджетному» тарифу. Твердження ж орендодавця про те, що орендована відповідачем площа обігрівалась за рахунок неорендованих приміщень є безпідставним, як і безпідставним є твердження, що невідключена від центрального опалення частина залу їдальні (а це - три батареї) була спроможною забезпечити «належний температурний режим» по всьому залу.

З огляду на наведене, відповідач наголошує, що вимоги навчального закладу щодо відшкодування витрат на опалення частини приміщення їдальні площею 13,4 кв.м. з 01.10.2015 року по 31.03.2017 року на суму 1999,01 грн. він вважає необґрунтованими.

Щодо відшкодування ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» 4929,40 грн., у якості плати за користування індивідуально визначеним рухомим майном зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що жодних пропозицій від ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо укладення договору оренди індивідуально визначеного рухомого майна відповідачу, з часу оренди ним окремих приміщень навчального закладу, не надходило. Складений з-за моєї відсутності (а також відсутності матеріально відповідальної особи - завідувача господарством Веринської Н. С.) працівниками коледжу Кулипою С. Л., Якубовською О. Б., Бабієм Ю. В., Наконечною І. М., Карівець Н. В. та державним аудитором Гриньо Р. І. акт огляду приміщень, які знаходяться на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» - встановлює не інакше, як перелік майна навчального закладу, що знаходилось в орендованому приміщенні, але жодним чином не доводить факт використання останнього відповідачем в ході здійснення підприємницької діяльності.

Окрім цього, відповідач звертає увагу на те, що згідно п. 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 - розмір річної орендної плати у разі оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, встановлюється за згодою сторін, але не менш як 7 (у випадку, коли орендарем є суб'єкт малого підприємництва) відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки, а не на підставі даних бухгалтерського обліку, які покладено в основу «Розрахунку недоотримання від ФОП Мостенська О. А. плати за користування індивідуально визначеним майном коледжу за період 01.06.2015 - 30.09.2017 рр.», доданого до Претензії № 3 від 26.12.2017 року.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.ст. 174, 283 ГК України, ст.ст. 11, 42, 73-77 та 165 ГПК України, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Державного вищого навчального закладу «Червоноградський гірничо-економічний коледж» в повному обсязі як таких, що являються безпідставними та необґрунтованими.

В доповненні до відзиву відповідач зазначає, що згідно п. 2.1. Договору про відшкодування витрат балансоутркмувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями (перелік таких робіт та послуг встановлюється цим Договором, а орендар зобов'язується вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

При цьому, на думку відповідача, чинне законодавство про користування будівлями (зокрема Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. № 150, Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 тощо) послугу з охорони (сторожування) нерухомого майна до робіт пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівель не включає. До 29.02.2016 року (часу укладення Додаткової угоди) не була передбачена така послуга, а, відповідно, й оплати за неї і Договором про відшкодування цитрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

З огляду на вищенаведене, відповідачем було відмовлено у задоволенні претензій ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» про відшкодування витрат на утримання орендованого майна в частині оплати праці сторожів коледжу до 29.02.2016 року.

В той же час, з метою здійснення оплати за надані передбачені Додатковою угодою від 29.02.2016 року послуги, відповідач звернувся до бухгалтерії коледжу з проханням надати відповідний розрахунок. У даному розрахунку загальна площа приміщень коледжу зазначається як 6624 кв.м. Згідно ж Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради 12.03.2011 року на ім'я ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж», нерухоме майно останнього складається з навчального корпусу, загальною площею 56873 кв.м. та полігону, загальною площею 1907,8 кв.м., що разом становить 7595,1 кв. м.

Відповідач зазначає, що фактична площа будинків, допоміжних будівель та споруд визначається в порядку, встановленому Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127. Згідно абзацу сьомого пункту 1.2 даної Інструкції - технічна інвентаризація проводиться перед проведенням державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна. Відтак, в правовстановлюючих документах зазначається не інакше як фактична площа нерухомого майна.

З огляду на наведене, відповідач вважає, що саме вказана у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно площа була взята за основу при проведенні розрахунку розміру відшкодування орендарем витрат ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» на утримання орендованого майна в частині видатків на оплачу праці сторожів з 01.03.2016 року по 30.09.2017 року. Сам же розрахунок було проведено відповідачем тим самим принципом, що й розрахунок, проведений ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» (шляхом множення витрат коледжу на заробітну плату стороків і нарахувань на неї за відповідний період на питому вагу витрат орендаря, яка визначається у відсотковому відношенні орендованої площі до загальної площі приміщень коледжу).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що на обґрунтування своїх позовних вимог ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» посилається на п. 1.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, згідно якого «Балансоутримувач Державний вищий навчальний заклад «Червоноградський гірничо-економічний коледж» забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою 80100 Львівська область, м. Червоноград. вул. В. Стуса, 17, а також обслуговування прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором», та на п. п. 2.2.3. вищезазначеного Договору, згідно якого Орендар зобов'язується «не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, а також за комунальні послуги», і, в частині стягнення плати за користування індивідуально визначеним рухомим майном - на Акт огляду приміщень, які знаходяться на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» та передані в оренду ФОП Мостспській О. А., складений 09.11.2017 року комісією у складі працівників навчального закладу: Кулини С. Л., завідувача навчально-виробничої практики (голови комісії), Якубовської О. Б., в.о. головного бухгалтера, Бабія Ю. В., члена профспілки Наконечної І. М., бухгалтера І категорії та Карівець Н. В., економіста (членів комісії).

Позовні вимоги ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» відповідач вважає необґрунтованими та просить суд відмовити у їх задоволенні.

В решті, зазначає відповідач, стягнення заборгованості по орендній платі, згідно ч. 6 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не шляхом подання до господарського суду того чи іншого позову.

З огляду на вищепаведене, керуючись ст. ст. 174, 283-287 ГК України, п. 2.3.3. та п. 3.1.2. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, ст.ст. 11, 73-77, 86, 165, 236 ГПК України, відповідач просить, відмовити у задоволенні позовних вимог Державного вищого навчального закладу «Червоноградський гірничо-економічний коледж» у повному обсязі як таких, що являються безпідставними та необґрунтованими.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

У ході розгляду справи судом встановлено, що, з метою надання послуг з організації харчування студентів коледжу, а саме - розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи у навчальному закладі, між відповідачем -фізичною особою-підприємцем Мостенською О. А. та Державним вищим навчальним закладом «Червоноградський гірничо-економічний коледж» (надалі - ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж») 15.02.2013 року було укладено Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності.

Одночасно, а саме 15.02.2013 року було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно п. 2.1. вищезазначеного Договору, ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.

Згідно п. 2.1.1 Договору, перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором.

Згідно п. 2.2.3. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі, або організації, що обслуговує Будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

Згідно ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з «охорони» майна до числа останніх не входить. Не передбачена дана послуга й Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженим наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 р. № 150, Типовим переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529, чи будь-яким іншим нормативним актом, що встановлює вимоги щодо користування будівлями. Звідси - будь-які твердження про те, що витрати на заробітну плату сторожів відносяться законодавством про користування будівлями до витрат на обслуговування та експлуатацію будівель являються безпідставними.

Згідно ж п. 3.1.2. даного Договору, Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість не інакше як по платежах, що наведені в пункті 2.2.3 Договору.

Відтак - вимоги ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період з 15.02.2013 року по 31.05.2015 року у розмірі 3614,53 грті. являються безпідставними.

При цьому, за ініціативи навчального закладу, в порядку ст. 188 ГК України шляхом укладення Додаткової угоди від 29.02.2016 року до Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, за взаємною згодою сторін було внесено зміни, а саме - доповнено абзац перший п. 2.1.1. Договору реченням наступного змісту: Відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату прані сторожів визначається пропорційно до орендованої площі.

Додаткова угода від 29.02.2016 року, якою було внесено зміни до Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 р. - не передбачає поширення її умов на попередній період, а отже, передбачені нею зобов'язання виникають не інакше, як з 29.02.2016 року, оскільки згідно ст. 174 ГК України, підставою виникнення господарського зобов'язання є господарські договори чи інші угоди, передбачені законом.

Згідно п. 2.1.1. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року, Балансоутримувач Будівлі зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних житлових умов і здійснення господарської діяльності, у тому числі Орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. При цьому, перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором (абзац другий п. 2.1.1. Договору).

Згідно з пунктом 2.3.3. вищезазначеного Договору, на Орендаря покладається обов'язок вносити на рахунок Балансоутримувача Будівлі або організації, що обслуговує Будівлю плату за надані послуги, а саме: за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги. Саме по наведеним платежам, відповідно до п. 3.1.2. Договору, Балансоутримувач Будівлі має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість.

Надання ж послуг з охорони шляхом залучення сторожів та оплату таких послуг Орендарем Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року не передбачає. Не покладає такі зобов'язання на сторони орендних відносин і чинне законодавство про користування будівлями (зокрема, Закон України «Про житлово-комунальні послуги»).

Жодних вимог з боку ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо відшкодування витрат на оплату праці сторожів з часу укладення Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до 29 жовтня 2015 року (Претензія № 2) позивачем не пред'являлось.

З огляду на наведене, посилання позивача як на обґрунтування своїх позовних вимог щодо відшкодування витрат на утримання нерухомого манна в частині оплати праці сторожів на умови Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року являються безпідставними, оскільки не відповідають змісту останнього та прямо суперечать п. 3.1.2. цього Договору.

Окрім цього, дана Додаткова угода жодним чином не вносить змін до положень п. 2.3.3. та п. 3.1.2. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, саме які і визначають фінансові права та обов'язки сторін.

З огляду на наведене, відповідачем було відмовлено у задоволенні вимог ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» про відшкодування витрат на утимання нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період з жовтня 2012 року по травень 2015 року, пред'явлених у Претензії № 2 від 29.20.2015 року (на суму 3614,53 грн.), та з червня 2015 року по вересень 2017 року, пред'явлених у Претензії № 3 від 26.12.2017 року (на суму 3884,36 грн.).

Натомість, відповідач звернувся до навчального закладу з проханням надати йому розрахунок розміру відшкодування витрат на утимання орендованого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період, початок якого відповідає часу укладення вищезгаданої Додаткової угоди.

Позивачем було надано відповідачу розрахунок розміру відшкодування витрат на утимання орендованого майна в частині видатків на оплату праці сторожів за період з березня 2016 року по вересень 2017 року. При цьому, не дивлячись на те, що загальна площа нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» становить, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2011 року, 7594,9 кв.м. (5687,1 кв.м. начально-виробничий корпус та 1907,8 кв. м. гірничий полігон), в основу даного розрахунку було закладено 6624 кв.м.

Як зазначив позивач у доповненні до позовної заяви від 02.05.2018 року, до загальної площі приміщень навчального закладу не була включена площа підземної частини полігону, оскільки ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» не вбачає необхідності в її охороні (сторожуванні) сторожами навчального закладу.

Дане твердження не відповідає матеріалам справи. Однак, згідно з долученої позивачем до справи Посадової інструкції сторожа коледжу від 10.05.2011 року, затвердженої директором ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» Сольваром Л. М., під час зміни сторож здійснює охорону будівель навчально-виробничого корпусу та полігону без будь яких винятків по відношенню до тих чи інших приміщень зазначених об'єктів.

Не містить таких винятків і затверджена директором ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» Посадова інструкція сторожа від 16.09.2015 року. До того ж, здійснення розрахунку розміру відшкодування орендарем витрат балансоутримувача на оплату праці сторожів виходячи лише з частини площі нерухомого майна, нівелює принцип пропорційності таких витрат, закріплений Договором про відшкодування витрат баланеоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 15.02.2013 року та Додатковою угодою від 29.02.2016 року.

З огляду на наведене, а також на те, що згідно п. 6.3. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, загальна площа громадського будинку визначається як сума площ усіх поверхів (включаючи технічні, мансардний, цокольний та підвальні), що знайшло своє відображення в документах коледжу на нерухоме майно, відповідачем з власної ініціативи було відшкодовано витрати навчального закладу на утримання орендованого нерухомого майна в частині видатків на оплату праці сторожів в розмірі 2309,31 грн. за період з березня 2016 року по вересень 2017 року виходячи із загальної площі нерухомого майна, яке перебуває на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж».

Відтак, усі передбачені укладеними Договорами зобов'язання перед Державним вищим навчальним закладом «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо відшкодування витрат на утримання нерухомого майна відповідачем були у повній мірі виконані.

Що стосується вимог ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» в частині відшкодування витрат навчального закладу на оплату послуг з центрального теплопостачання за період з червня 2015 року по вересень 2017 року, слід зазначити, що, як випливає із долученого до матеріалів справи Акта від 01.10.2013 року, складеного комісією у складі представників навчального закладу: Романчука С. С, заступника директора з навчальної роботи (голови комісії), Гарбадин Н. С, головного бухгалтера; Наконечної І. М., бухгалтера; Веринської Н. С, завідуючої господарством (членів комісії), затвердженого в. о. директора коледжу Теленьком П. Д., орендоване приміщення 01.10.2013 року відключене від системи опалення.

Посилання ж позивача як на обґрунтування своїх позовних вимог на те, що орендована відповідачем частина приміщення обігрівалась за рахунок не орендованої площі є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними належними доказами.

Згідно ч. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення» суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення сторін, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, має мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду).

Відтак, вимоги позивача про відшкодування витрат на опалення орендованого приміщення не можуть бути задоволені, оскільки являються безпідставним та прямо суперечать матеріалам справи, згідно яких орендоване приміщення з 01.10.2013 року було відключене від системи центрального опалення як такого.

У частині відшкодування ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» 4929,40 грн. у якості плати за користування індивідуально визначеним рухомим майном слід зазначити, що згідно ст. 77 ГПК України - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 283 ГК України під орендою майна розуміються відносини, шо виникають на підставі господарського договору. Істотною умовою договору оренди, згідно ст. 284 ГК України, являється, зокрема, об'єкт оренди (склад і вартість майна) та орендна плата. Оцінка об'єкта оренди, згідно ч. 2 даної статті, здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України та проводиться, згідно п. 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року № 629, перед укладенням договору оренди.

Згідно ст.ст. 283-287 ГК України - єдиною передбаченою законом підставою передачі за плату державного рухомого майна в користування являється договір оренди, істотними умовами якого виступають як об'єкт оренди (склад і вартість майна), так і орендна плата.

Належних та допустимих доказів надання пропозицій від ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» щодо укладення договору оренди того чи іншого індивідуально визначеного рухомого майна на адресу відповідача, з часу оренди окремих приміщень навчального закладу, суду не надано.

За наведених обставин, та з огляду на положення ст. 77 ГПК України, складений працівниками коледжу Кулиною С. Л., Якубовською О. Б., Бабієм ТО. В., Наконечною І. М., Карівець Н. В. та державним аудитором Гриньо Р. І. Акт огляду приміщень, які знаходяться на балансі ДВНЗ «Червоноградський гірничо-економічний коледж» не може бути прийнятий судом як доказ існування між відповідачем та позивачем передбачених ст. 283 ГК України відносин.

Більше того, як встановлено судом, даний Акт було складено за відсутності матеріально відповідальної за перелічене у ньому майно особи - завідувача господарством Веринської Н. С, що, з огляду на вимогу п. 18 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого Міністерством фінансів України від 02.09.2014 року № 879 та положення ч. 2 ст. 77 ГПК України, ставить під сумнів можливість прийняття такого судом як доказу.

Безпідставним являється і долучений позивачем до справи «Розрахунок недоотримання від ФОП Мостснська О. А. плати за користування індивідуально визначеним майном коледжу за період 01.06.2015-30.09.2017 рр.», правова природа якого, з огляду на положення п. 7 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786 (згідно змісту якого розмір річної орендної плати у разі оренди іншого, крім нерухомого, окремого індивідуально визначеного майна, встановлюється за згодою сторін, але не може бути меншою як 7 відсотків вартості орендованого майна за результатами незалежної оцінки) та ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (згідно якої проведення такої оцінки передує укладенню договору оренди), не може бути взятий до уваги в якості належного та допустимого доказу по справі, оскільки суперечить усім наведеним нормативно-правовим актам та обставинам справи.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем не представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Державного вищого навчального закладу "Червоноградський гірничо-економічний коледж" до Фізичної особи-підприємця Мостенської Олени Анатоліївни про стягнення грошових коштів в сумі 12118,79 грн. є не обґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 54 від 07.02.2018 року на суму 1762,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.07.2018 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.