ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1162/18

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Смук Оксани Володимирівни, м. Борислав, Львівська область

до Приватного підприємства «Агроспілка Малолисовецька», м. Сквира, Київська область

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Смук Оксана Володимирівна (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 15.03.2018 року (вх. №1198/18 від 01.06.2018 року) до Приватного підприємства «Агроспілка Малолисовецька» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу б/н від 29.06.2015 року у сумі 36669,82 грн.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі №911/1162/18, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та зобов'язано сторін вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати вартості поставленого товару, у зв'язку із чим просить суд стягнути з відповідача 31500,00 грн. основної заборгованості за поставлений та неоплачений товар та 5169,82 грн. інфляційних збитків. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним судові витрати, а саме, 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №826, відзив на позовну заяву не надіслав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Смук Оксаною Володимирівною (за договором - продавець) та Приватним підприємством «Агроспілка Малолисовецька» (за договором - покупець) 29.06.2015 року укладено Договір купівлі-продажу.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, для захисту посівів просапаних культур від пошкоджень кукурудзяним стебловим метеликом: кукурудза 400 га, продавець зобов'язується поставити та передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти і оплатити його. Найменування товару: трихограма, загальною кількістю 400 га/пор.

Згідно п. 2.1 договору, вартість однієї гектаропорції трихограми становить 75,00 грн.

Пунктами 2.2, 2.3 договору, визначено, що загальна вартість за цим договором становить 30000,00 грн. Ціни за даним договором зазначені без врахування ПДВ.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 договору, розрахунки за товар проводяться покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок продавця згідно з виставленим рахунком. Оплата вартості товару здійснюється покупцем наступним чином: 50 % попередньої оплати за товар згідно отриманого рахунку від продавця; 50 % остаточний розрахунок вартості товару протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання обома сторонами видаткової накладної.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору визначено, що передача-приймання товару проводиться уповноваженими представниками продавця і покупця. Виконання продавцем зобов'язань щодо передачі товару підтверджується видатковою накладною, що складається і підписується уповноваженими представниками сторін.

Моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами видаткової накладної (п. 4.4 договору).

У п. 5.1 договору сторони погодили, що цей договір набуває чинності з моменту укладення і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

Відповідно до п. 6.1 договору, у випадку порушення своїх обов'язків за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

На виконання умов Договору позивачем (як продавцем) було поставлено відповідачу (Покупцю) товар згідно видаткової накладної №1 від 24.07.2015 року на суму 31500,00 грн., яка підписана повноважними представниками сторін та скріплена печатками підприємств. Отримання уповноваженим представником відповідача товару за видатковою накладною №1 від 24.07.2015 року підтверджується довіреністю №17 від 24.07.2015 року.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач за отриманий товар згідно видаткової накладної №1 від 24.07.2015 року не розрахувався, у зв'язку із чим за ним утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 31500,00 грн.

Частиною 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов'язковими згідно із законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання позивачем надіслано на адресу відповідача претензію б/н від 22.12.2016 року із проханням оплатити вартість поставленого товару згідно видаткової накладної №1 від 24.07.2015 року (докази надіслання наявні в матеріалах справи), яка отримана відповідачем 27.12.2016 року, що підтверджується копією поштового повідомлення №429, однак вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не оплатив прийнятий у позивача товар. Зазначений факт відповідачем не спростовано, отримання товару за зазначеною видатковою накладною не заперечується. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 31500,00 грн. заборгованості за прийнятий товар підлягає задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 5169,82 грн. згідно виконаного розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних у сумі 5169,82 грн. (за період з 04.01.2017 року по 01.03.2018 року) є обґрунтованим, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Агроспілка Малолисовецька» (09000, Київська область, Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Київська, буд. 34, код 36210530) на користь Фізичної особи-підприємця Смук Оксани Володимирівни (82300, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 31500 (тридцять одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. основного боргу, 5169 (п'ять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць