ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/4591/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства "Сбербанк"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018р.

у складі колегії суддів: Н.М. Принцевська - головуючий, Т.А. Величко, Л.В. Лавриненко

та на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р.

у складі колегії суддів: Н.Д. Петренко - головуючий, С.В. Літвінов, О.В. Цісельський

за скаргою ПАТ "Туристично - виробнича фірма "Чорне море"

на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до публічного акціонерного товариства "Туристично - виробнича фірма "Чорне море",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Футбольний клуб "Чорноморець", про стягнення 1 047 688 897,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст скарги на дії державного виконавця

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у справі № 916/4591/15 задоволені позовні вимоги ПАТ "Сбербанк" до ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море», за участю залученого у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПрАТ «Футбольний клуб «Чорноморець». Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. та на підставі договору поруки від 26.04.2013р. у розмірі: 42.352.220,60 доларів США та 45.773.758,97 грн. 97 коп. з яких:

- загальної заборгованості за кредитною лінією 36.773.937,32 доларів США,

- процентів за користування кредитною лінією 5.578.283,28 доларів США, що нараховані за період з 15.07.2014р. по 02.11.2015р.,

- пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15.802.012,75 грн.,

- пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією 29.971.746,22 грн.,

- 182.700,00 грн. судового збору.

31.07.2017р. на виконання вищевказаного рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/4591/15 видані відповідні накази.

12.01.2018р. відповідач звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, в якій (з урахуванням уточнень) заявник просить:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343;

скасувати здійснені головним державним виконавцем Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме:

- щодо об'єкту - будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП «СЕТАМ»;

- щодо об'єкту - нежитлові приміщення торгівельного комплекту, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП «СЕТАМ»;

визнати незаконними дії головного державного виконавця Шевченко М.Р. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо передачі на реалізацію об'єктів:

- будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 255520;

- нежитлові приміщення торгівельного комплекту, які складаються з нежилих приміщень 7- го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП «СЕТАМ» за номером лоту 256029.

Відповідач обґрунтовує скаргу тим, що 11.01.2018 р. отримав від ДП «СЕТАМ» листи-повідомлення щодо проведення електронних торгів відносно реалізації предмета іпотеки на виконання абзацу четвертого пункту 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. № 1301/29431, а саме:

листом №12459/18-18-17 від 22.12.2017 р. повідомлено про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 255520 щодо предмету іпотеки - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, із визначенням початкової ціни продажу - 234 009 000 грн.;

листом №12460/18-18-17 від 22.12.2017 р. повідомлено про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 256029 щодо предмету іпотеки - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, із визначенням початкової ціни продажу 146 021 000 грн.

Відповідач у скарзі на дії державного виконавця зазначає, що ні постанови про відкриття виконавчого провадження, ні постанови про арешт майна від відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця не отримував, про факт виставлення нерухомого майна на електронні торги та визначену оцінку (ціну продажу) майна дізнався тільки із листів ДП «СЕТАМ» № 2459/18- 18-17 та №12460/18-18-17.

Відповідач у скарзі стверджує, що після одержання вищевказаних листів від ДП «СЕТАМ» з офіційної Інтернет-сторінки Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України йому стало відомо про те, що 09.11.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відношенні відповідача було відкрито виконавче провадження № 55124343 за заявою стягувача - ПАТ «Сбербанк».

Відповідач відзначає, що державний виконавець не звертався до відповідача із клопотанням щодо допуску до об'єктів нерухомого майна з метою проведення оцінки або для надання такого допуску суб'єктам оціночної діяльності, та, відповідно, керівництво ПАТ «ТВФ «Чорне море» такий допуск не надавало.

Таким чином, відповідач вважає, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України М.Р. Шевченко в порушення вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» було здійснено оцінку вартості майна, яку скаржник вважає істотно заниженою по відношення як до вартості цього майна, що визначена в договорах іпотеки, так і до актуальної ринкової вартості цих об'єктів.

2. Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду. Мотиви їх прийняття.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. по справі №916/4591/15 скаргу публічного акціонерного товариства „Туристично-виробнича фірма „Чорне море" на дії державного виконавця було задоволено частково, визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України М.Р. Шевченко щодо проведення в межах виконавчого провадження №55124343 виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", а саме: будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59 та нежитлових приміщень торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25.

Ухвалою суду першої інстанції скасовано здійснені Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України М.Р. Шевченко результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме:

- щодо об'єкту - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП "СЕТАМ";

- щодо об'єкту - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП "СЕТАМ".

Ухвалою суду першої інстанції також визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. щодо передачі на реалізацію об'єктів:

- будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 255520 з початковою ціною продажу 234009000 грн.;

- нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7- го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 256029 з початковою ціною продажу 146021000 грн.

Ухвалою суду першої інстанції зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. виконати положення ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" та повідомити господарський суд Одеської області про вжиті заходи не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду.

В решті вимог скарги ПАТ „Туристично-виробнича фірма „Чорне море" на дії державного виконавця - відмовлено.

В ухвалі зазначено, що дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. є неправомірними в частині передачі на реалізацію об'єктів нерухомого майна за початковою ціною продажу, визначеною в межах виконавчого провадження №55124343.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» в порушення імперативних приписів закону про факт та результати проведення оцінки майна дізналося лише з листів державного підприємства «СЕТАМ» та не мало можливості скористатися правом на участь у визначенні вартості майна, що підлягає реалізації.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що відповідно до наявного в матеріалах справ копії висновку про вартість предмету оцінки вбачається істотна різниця у визначенні ринкової вартості спірного нерухомого майна та може свідчити про істотне заниження оцінки іпотечного майна. Суд першої інстанції дійшов висновку, що виконана на замовлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оцінка майна була здійсненна з порушенням Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та національних стандартів, які є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення оцінки майна усіх форм власності.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018р. апеляційні скарги ПАТ "Сбербанк" та Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. було задоволено частково. Ухвалу місцевого суду від 18.01.2018р. скасовано.

Апеляційний суд вирішив частково задовольнити скаргу ПАТ„Туристично-виробнича фірма „Чорне море" на дії державного виконавця:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. щодо проведення в межах виконавчого провадження № 55124343 виконавчих дій щодо визначення вартості майна боржника публічного акціонерного товариства "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", а саме: будівлі готельного комплекту загальною площею 11914,9 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59 та нежитлових приміщень торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25;

скасувати здійснені головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченком М.Р. результати визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження № 55124343, а саме:

- щодо об'єкту - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, реєстраційний номер лоту 255520 на електронний торгах ДП "СЕТАМ";

- щодо об'єкту - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, реєстраційний номер лоту 256029 на електронний торгах ДП "СЕТАМ";

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. щодо передачі на реалізацію об'єктів:

- будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 255520 з початковою ціною продажу 234009000 грн.;

- нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7- го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, яке реалізується ДП "СЕТАМ" за номером лоту 256029 з початковою ціною продажу 146021000 грн.;

зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченка М.Р. виконати положення ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" та повідомити Одеський апеляційний господарський суд про вжиті заходи не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання постанови суду.

В задоволенні решти вимог скарги ПАТ „Туристично-виробнича фірма „Чорне море" на дії державного виконавця апеляційний суд вирішив відмовити.

Необхідність скасування ухвали місцевого суду апеляційний суд обґрунтував тим, що матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ПАТ «Сбербанк» про час, дату та місце розгляду справи №916/4591/15. За таких обставин апеляційний суд вважає наявним порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Необхідність часткового задоволення скарги відповідача на дії державного виконавця апеляційний суд обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення особистого огляду суб'єктом оціночної діяльності об'єкта оцінки, боржник стверджує, що до нього не зверталися з клопотанням про надання доступу до об'єктів нерухомості, стосовно яких проводилась оцінка.

Апеляційний суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження того, що суб'єктом оціночної діяльності проводився особистий огляд об'єкта оцінки суду не надано. Наявний в матеріалах справи звіт про оцінку майна не містить фотофіксації огляду об'єктів нерухомості, а роздруківки зображень з мережі Інтернет не можуть вважатися доказом особистого огляду нерухомого майна боржника.

Апеляційний суд вказує, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів як направлення на адресу боржника постанови державного виконавця про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.12.2017р., так і отримання її останнім.

Апеляційний суд зазначає, що проведення оцінки відбулося в день прийняття державним виконавцем постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення копії звіту боржнику, а посилання Департаменту Державної виконавчої служби на номери поштових відправлень, які нібито підтверджують отримання боржником копії цього звіту, судовою колегією відхиляються, оскільки апелянтом не надано будь-яких підтверджень того, що вказані поштові відправлення стосуються направлення саме копії звіту оцінки майна ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море».

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції ПАТ "Сбербанк" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, а у задоволенні скарги ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море" на дії державного виконавця - відмовити.

ПАТ «Сбербанк» вважає оскаржувані судові рішення безпідставними, необґрунтованими та такими, що ухвалені з порушенням норм права, з огляду на що підлягають скасуванню.

Зокрема, позивач зазначає, що в оскаржуваних рішеннях судів попередніх інстанцій відображено лише позицію ПАТ «Туристично-виробнича фірма "Чорне море» та не наведено жодного доказу на підтвердження дійсного порушення прав боржника у виконавчому провадженні та не надано належної правової оцінки матеріалам виконавчого провадження №55124343.

Позивач відзначає, що оскаржувану ухвалу в суді першої інстанції було прийнято без його участі, про дату, місце та час проведення судового засідання він місцевим судом не повідомлявся.

Позивач вказує, що апеляційний суд, приймаючи рішення по суті скарги на дії державного виконавця, не дослідив в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження №55124343, не витребував їх у державного виконавця, отже, не з'ясував повністю обставини справи та не вжив необхідних заходів до перевірки їх доказами.

ПАТ «Сбербанк» вважає, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та діяв у межах повноважень. Позивач зазначає, що для проведення оцінки майна в рамках виконавчого провадження було залучено суб'єкта оціночної діяльності - приватне підприємство «Академія оцінки і права», яким проведено визначення вартості предметів іпотеки в рамках примусового звернення та складено звіт про вартість майна. ПАТ «Сбербанк» вважає, що вартість майна, визначена в рамках виконавчого провадження на об'єкти нерухомого майна відповідає ринковій вартості на аналогічні об'єкти нерухомого майна, а оцінка проведена з дотриманням вимог законодавства щодо визначення його вартості. Позивач вказує, що ПАТ "Туристично-виробнича фірма "Чорне море", у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна, мало право оскаржити вказану оцінку майна, однак таким правом не скористалося.

4. Позиції інших учасників справи

Відповідач (ПАТ «Туристично-виробнича фірма "Чорне море») у відзиві на касаційну скаргу проти аргументів, в ній викладених, заперечує в повному обсязі. Відповідач вважає оскаржувану постанову Одеського апеляційного господарського суду такою, що прийнята на підставі повного, об'єктивного та всебічного вивчення всіх обставин справи в їх сукупності. Відповідач стверджує, що висновки постанови апеляційного суду ґрунтуються на доказах, які були належним чином оцінені судом під час апеляційного провадження. Відповідач зазначає про відсутність порушень норм матеріального та процесуального права апеляційним судом і вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Рішенням господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у справі № 916/4591/15 задоволено позов ПАТ "Сбербанк" до ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море». Даним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість у розмірі 42.352.220,60 доларів США та 45.773.758,97 грн. 97 коп.

31.07.2017р. на виконання вищевказаного рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/4591/15 видані відповідні накази.

09.11.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченком М.Р. відкрито виконавче провадження №55124343 на підставі наказу №916/4591/15, виданого 31.07.2017р.

28.11.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченком М.Р. проведено опис та арешт майна ПАТ «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» (том справи 8 аркуш 109 - 120).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що арешт було здійснено за участю стягувача (позивача) та боржника (відповідача) в присутності понятих, призначено відповідальну зберігачем описаного майна представника боржника Шустінську А.С.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові зазначено, що 01.12.2017р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченком М.Р. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності ПП «Академія оцінки і права» у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №916/4591/15, виданого 31.07.2017. (том справи 8 аркуш 126-128).

08.12.2017р. ПП «Академія оцінки і права» листом №08/12 (том справи 8 аркуш 122) направило державному виконавцю Звіти про оцінку майна:

- будівель готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59,

- нежилих приміщень торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська (Чижикова), 25.

Державне підприємство "СЕТАМ" надіслало відповідачеві листи-повідомлення щодо проведення електронних торгів відносно реалізації предмета іпотеки на виконання абзацу четвертого пункту 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 р. № 1301/29431, а саме:

- листом №12459/18-18-17 від 22.12.2017р. повідомлено відповідача про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 255520 щодо предмету іпотеки - будівлі готельного комплексу загальною площею 11914,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, із визначенням початкової ціни продажу - 234 009 000 грн.;

- листом №12460/18-18-17 від 22.12.2017р. повідомлено про проведення електронних торгів, реєстраційний номер лоту 256029 щодо предмету іпотеки - нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, із визначенням початкової ціни продажу 146 021 000 грн.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд зазначає наступне.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що неповідомлення місцевим судом позивача про розгляд скарги відповідача на дії державного виконавця, є порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права, що є обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Апеляційним судом обґрунтовано встановлено, що про судове засідання (час, дату та місце розгляду справи), яке відбулося в господарському суді Одеської області 18.01.2018р. (і в якому місцевим судом по результатам розгляду скарги відповідача було винесено оскаржувану ухвалу) позивач ПАТ «Сбербанк» не був повідомлений судом. Отже, Верховний Суд констатує, що процесуальні права позивача, передбачені ст. 42 ГПК України (право брати участь у судових засіданнях, подавати докази та брати участь в їх дослідженні, надавати пояснення та заперечення тощо) були порушені судом першої інстанції.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 5 ст. 236 ГПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій вказаним вимогам не відповідають. Верховний Суд констатує, що і місцевий суд, і суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення по результатах розгляду скарги відповідача на дії державного виконавця, дійшли передчасних висновків, які не ґрунтуються на належному (тобто - повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому) дослідженні доказів та встановленні всіх обставин справи.

Верховний Суд зазначає, що у справі №916/4591/15 відсутні дані про дослідження судами попередніх інстанцій повних матеріалів виконавчого провадження №55124343. Копія повних матеріалів виконавчого провадження №55124343 судами не досліджувалася та до справи не долучалася. Як свідчать протоколи судових засідань апеляційного суду від 03.04.2018р. та 03.05.2018р., оригінал виконавчого провадження №55124343 апеляційним судом при розгляді скарги відповідача також не досліджувався.

Ті документи (складові виконавчого провадження №55124343), копії яких додані до відзиву на скаргу відповідача представником Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (том справи 8, аркуш 104-128), не є повними матеріалами виконавчого провадження, тому висновки, до яких дійшли суди попередніх інстанцій по результатам їх дослідження, не є всебічними.

Так, апеляційний суд в оскаржуваній постанові, посилаючись на вищевказані копії (том справи 8, аркуш 126-128) зазначає, що 01.12.2017р. державним виконавцем Шевченком М.Р. винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності ПП «Академія оцінки і права» у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №916/4591/15. Далі апеляційний суд робить висновок про те, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів як направлення на адресу боржника зазначеної постанови, так і отримання її останнім. Однак, апеляційний суд залишив поза увагою той факт, що відповідно до розділу «Встановлено:» постанови державного виконавця від 01.12.2017р., на яку суд посилається і копія якої міститься в томі 8 (аркуш справи 126-128), ця постанова стосується тільки майна відповідача площею 11914,9 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59.

Між тим, державний виконавець здійснював опис та арешт нерухомого майна відповідача за різними адресами (площею 11914,9 кв.м по вул. Рішельєвській, 59 та площею 6705,9 кв.м, по вул. Пантелеймонівській, 25 в м. Одеса) різними постановами від 28.11.2017р. (том справи 8, аркуш 109-111 та 112-113 відповідно). Оцінка майна ПП «Академія оцінки і права» проводилася також по цих двох адресах (копії звітів про оцінку надані до справи ПАТ «Сбербанк» разом з іншими документами під час апеляційного провадження - том справи 10, аркуш 32-211). Отже, апеляційним судом не досліджено та не встановлено, коли, на підставі чого саме та кому саме державний виконавець доручив здійснення оцінки майна відповідача, розташованого по вул. Пантелеймонівській, 25 в м. Одеса. Суд мав можливість з'ясувати це, дослідивши повні матеріали виконавчого провадження, але цього не зробив.

З вищевказаних підстав не є достатньо обґрунтованими і висновки апеляційного суду про відсутність доказів направлення на адресу боржника постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності і отримання її боржником, оскільки судом взагалі не досліджено, скільки саме було таких постанов.

Верховний Суд констатує, що відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, враховуючи ствердження відповідача про те, що державний виконавець постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності та звіти про оцінку майна відповідачеві не надсилав, апеляційний суд мав процесуальну можливість витребувати докази такого надіслання у державного виконавця, однак цього не зробив.

Разом з тим, апеляційний суд відхилив посилання Департаменту ДВС на номери поштових відправлень, вказавши на відсутність підтверджень того, що ці відправлення стосуються саме направлення відповідачеві копії звіту оцінки майна.

При цьому апеляційним судом не взято до уваги, що:

- постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності та звіти про оцінку майна не відносяться до тих документів виконавчого провадження, які, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», обов'язково надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення;

- ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (який набрав чинність 05.10.2016р.) зобов'язує виконавця надіслати стороні виконавчого провадження не сам звіт чи його копію, а лише повідомлення про результати оцінки майна.

Верховний Суд констатує, що апеляційний суд в оскаржуваній постанові (том справи 11 аркуш 36) припустився помилки у застосуванні норми матеріального права, застосувавши ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, якої не існує. Так, посилаючись на статтю 57, апеляційний суд в постанові зазначив, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом. Між тим, ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ніколи не містила і не містить вимоги про надіслання повідомлення саме шляхом відправлення стороні виконавчого провадження рекомендованого листа. Верховний суд констатує, що таке положення було в тексті статті 58 того Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Отже, враховуючи те, що вказані документи згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», могли бути правомірно надіслані виконавцем відповідачеві простою кореспонденцією або рекомендованим листом без повідомлення про вручення, апеляційний суд в оскаржуваній постанові безпідставно не надав належної оцінки наступним документам:

- копії списку згрупованих рекомендованих відправлень без повідомлення за 12.12.2017р., датований 13.12.2017р. ( том справи 9 аркуш 40);

- копії списку згрупованих рекомендованих відправлень без повідомлення за 12.12.2017р., датований 13.12.2017р. ( том справи 9 аркуш 41);

- роздруківці сторінки відстеження поштового відправлення №600 з сайту ДП «Укрпошта» (том справи 9 аркуш 42);

- роздруківці сторінки відстеження поштового відправлення №618 з сайту ДП «Укрпошта» (том справи 9 аркуш 43).

Апеляційний суд в оскаржуваній постанові зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів проведення суб'єктом оціночної діяльності особистого огляду об'єкту оцінки, при тому, що відповідач зазначає, що до нього не зверталися з клопотанням про надання доступу до нерухомості.

Однак, судом апеляційної інстанції безпідставно не надано жодної оцінки тому факту, що в копіях обох звітів про оцінку майна (том справи 10 аркуші 34 та 139) оцінювачем зазначено, що огляд об'єкта оцінки проводився представником суб'єкта оціночної діяльності разом зі співробітником замовника. Поза увагою апеляційного суду залишилося і те, що в тексті копії постанови державного виконавця від 01.12.2017р. (том справи 8 аркуш 128) вказано про попередження суб'єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції скаргу відповідача на дії державного виконавця по справі №916/4591/15 було розглянуто без участі позивача, який не був належним чином повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання 18.01.2018р. Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми процесуального права щодо повноти оцінки доказів та всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд апеляційної інстанції, оцінюючи належність та допустимість доказів по справі, припустився неправильного застосування норми матеріального права, що (в сукупності з процесуальними порушеннями) призвело до відхилення доказів без належного обґрунтування.

Сукупність вищезазначених фактів вимагає направлення справи до суду першої інстанції для нового розгляду скарги відповідача на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Виходячи з вищевикладеного, з дотриманням передбачених ГПК України меж перегляду судових рішень, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

При новому розгляді справи суду слід всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідити докази по справі, зокрема, надати обґрунтовану оцінку матеріалам виконавчого провадження, встановити факти та обставини, які стосуються безпосереднього здійснення огляду оцінювачем нерухомого майна відповідача під час його оцінки.

Оскільки справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого суду, то відповідно до вимог ч. 14 ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Сбербанк» задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 03.05.2018р. та ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018р. у справі № 916/4591/15 скасувати.

Справу №916/4591/15 передати на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач