ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/3041/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк",

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт, ЛТД"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 26.12.2017

у складі колегії суддів: Гребенюк Н.В. (головуючий), Медуниця О.Є., Пелипенко Н.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 392 034, 24 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 15.01.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Харківського апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 15.01.2018 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №922/3041/17 в порядку Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/3041/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2018.

3. Ухвалою від 26.03.2018 Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" та ухвалив здійснити перегляд постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №922/3041/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; надано відповідачу строк на подання відзиву на касаційну скаргу позивача до 18.04.2018.

4. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування частини 26.1. статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", статей 11, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 74 ГПК України в редакції, чинній від 15.12.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

6. Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт, ЛТД", в якій просив стягнути з відповідача грошову суму 392 034, 21 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору Liq Pay від 26.02.2016, який укладено між сторонами. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.

Короткий зміст рішення першої інстанції

7. Рішенням від 10.11.2017 Господарський суд Харківської області позовні вимоги задовольнив повністю, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт, ЛТД" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 392 034, 21 грн. та судовий збір в розмірі 5 880, 52 грн.

8. Суд першої інстанції встановив таке:

- ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" (далі - відповідач) з 18.03.2014 є користувачем wеb-інтерфейсу LIQРАY, правовідносини з використання якого врегульовано публічним договором шляхом під'єднання до послуги банку Інтернет-еквайрінг LIQРАY;

- 25.01.2016 відповідачем підписано заяву про відкриття поточного рахунку №8032, шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач згідний з умовами та правилами надання банківських послуг, розташованим на сайті банку тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питаннях банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку www.pb.ua або інший інтернет/SМS-ресурс, зазначений банком;

- 26.02.2016 між сторонами було укладено у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками, - договір LiqРау;

- 29.07.2016 та 12.09.2016 ПАТ КБ "Приватбанк" отримано офіційне повідомлення від МПС МаsterСаrd щодо виявлення потенційних порушень інтернет-мерчантом - ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" правил МаsterСаrd і запропоновано банку ініціювання проведення розслідування відносно порушень з боку клієнта;

- на виконання вимог МПС МаsterСаrd, ПАТ КБ "Приватбанк" проведено аналіз діяльності підприємств, підключених до послуги Інтернет-еквайрінг LiqРау, та за результатами якої виявлено порушення законодавства України, а саме Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №569-VIII в частині того, що платіжна сторінка відповідача в LiqРау доступна для всіх клієнтів в мережі Інтернет для проведення оплат за послуги, які не відповідають заявленій діяльності при реєстрації в LiqРау, а саме МСС 7311 Аdvertising Servісes - надання власних рекламних послуг;

- після проведення відповідної перевірки діяльності ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" за результатами звернення МПС МаsterСаrd банком проведено службове розслідування, за висновком якого встановлено наявність порушення з боку відповідача правил МаsterСаrd. В повторному повідомленні МПС МаsterСаrd від 12.08.2016 зазначено, що за порушення, допущені відповідачем, МаsterСаrd дебетує рахунок ПАТ КБ "Приватбанк" на суму 18 910 доларів США (тобто буде списано з рахунку банку зазначену суму).

- згідно з інвойсом №22363 від 25.09.2016 ПАТ ПАТ КБ "Приватбанк" виплачено МПС МаsterСаrd кошти на суму 66 976, 92 долари США, з яких 18 910 доларів США виплачено у вигляді штрафу за порушення правил МПС МаsterСаrd;

- 08.11.2016 банком підготовлено та направлено претензію на адресу відповідача щодо необхідності відшкодування банку суми штрафу за порушення умов договору LiqРау в розмірі 18 910 доларів США. Однак, відповідачем претензію банку проігноровано, сума штрафу не сплачена хоча, при цьому, відповідачем не заперечувалась співпраця з клієнтами щодо продажу своїх ресурсів.

9. Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив таке:

- враховуючи наявність порушень норм чинного законодавства та умов договору з боку відповідача, у серпні 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" призупинив прийом платежів за договором та заблокував рахунок з коштами відповідача, у зв'язку із зверненням представництва "Мастеркард ЮРОП СПРЛ" в Україні, та була проведена операція по списанню грошових коштів з поточного рахунку №8032 на суму наявного залишку - 104 857, 62 грн., призначення платежу - погашення заборгованості ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД";

- правомірність дій позивача щодо списання коштів також встановлена постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №922/2059/17;

- враховуючи такі обставини та те, що мало місце порушення відповідачем умов договору LiqРау, місцевий суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів на суму 392 034, 21 грн. (основна сума боргу - 49 689, 83 грн.) та сума списаних коштів в рахунок погашення заборгованості - 104 857, 62 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню;

- під час розгляду справи відповідачем у справі заявлено про сплив позовної давності. Проте, суд не погодився із твердженням відповідача про пропуск строку позовної давності, оскільки дані вимоги не є штрафом, а є відшкодуванням збитків, завданих відповідачем у вигляді сплати суми штрафу, відповідно до цього до позовних вимог застосовується загальна позовна давність строком в три роки, а тому у задоволенні клопотання відповідача про застосування строку позовної давності відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

10. Харківський апеляційний господарський суд постановою від 26.12.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" задовольнив, рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2017 у справі №922/3041/17 скасував та прийняв нове рішення, яким в позові відмов, стягнув з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіз-Контакт, ЛТД" витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 6 468, 56 грн.

11. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що:

- судом першої інстанції при розгляді справи не взято до уваги та не надано належної оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, запереченням відповідача щодо невідповідності наданих позивачем доказів вимогам законодавства та його посилання на розбіжності в наданих позивачем до суду документах. Рішення суду не містить дослідження всіх обставин справи та мотивів, з яких були відхилені заперечення відповідача. Разом з цим, суд першої інстанції прийняв, як достовірні, надані ним недопустимі та неналежні докази, що свою чергу призвело до невірного застосування норм матеріального права за відсутності належної правової кваліфікації спірних правовідносин та помилкових висновків про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог;

- суд встановив, що з наданих позивачем роздруківок неможливо встановити повний обсяг листування між МПС "Мастеркард" та ПАТ КБ "Приватбанк", зазначені роздруківки електронних листів МПС "Мастеркард" складені англійською мовою, а їх переклади не засвідчені перекладачем в установленому законом порядку, що унеможливлює їх автентичність;

- суд позбавлений можливості встановити достовірність отриманих відомостей, що позбавляє надані позивачем роздруківки листування електронною поштою з МПС "Мастеркард" доказової сили;

- надана позивачем копія виписки зі звіту Напрямку "Служба Безпеки" не може вважатися безперечним доказом на підтвердження порушення відповідачем договірних зобов'язань та спричинення банку збитків з боку відповідача, оскільки звіт складений позивачем в односторонньому порядку в особі фахівців Департаменту захисту банківських технологій та інформаційних ресурсів. До звіту не надано документального підтвердження наявності конкретної інформації про використання саме відповідачем забороненого контенту та реклами сексуального характеру;

- в матеріалах справи відсутні докази, що містили б інформацію про конкретні трансакції на сайті відповідача (дата, ID транзакції), які містили б порушення МПС "Мастеркард" та договірних відносин з позивачем, а також відсутня конкретна інформація, яка відображає розміщення забороненого контенту та будь-яка реклама, яка б свідчила про порушення саме відповідачем МПС "Мастеркард";

- в судовому засіданні представники відповідача підтвердили, що контент не є рекламою сексуального характеру, є чистим, легітимним та унікальним;

- в листі МПС Мастеркард йдеться про те, що порушення тривало 873 дні, в той час як договір LiqРау укладено сторонами 26.02.2016, тобто на момент повідомлення про виявлене порушення 28.07.2016 договірні відносини тривали не більше п'яти місяців. Дані обставини позивачем жодним чином не спростовані;

- згідно з довідкою про завдання збитків в рамках взаєморозрахунків з МПС Мастеркард ПАТ КБ "Приватбанк" виплачено кошти згідно з інвойсом №22363 від 25.09.2016, в той час як в наданій роздруківці платежу DNH0G9SW031VCC.1 від 28.09.2016 в графі "Призначення платежу" міститься посилання на інший інвойс від 26.09.2016 без номера та на інші дані щодо сплати комісії VISA;

- інвойс від МПС МаsterСаrd позивачем до суду не надано, хоча він був витребуваний за клопотанням відповідача ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2017;

- позивачем на підтвердження виплати МПС МаsterСаrd коштів в розмірі 66 976, 92 долари США надано до суду виписку по рахунку, з якої не вбачається, що в цю суму увійшла сума штрафу в розмірі 18 910 доларів США за порушення саме відповідачем правил МПС МаsterСаrd;

- довідка про нанесені збитки без номера, без дати, підписана керівником напрямку, який згідно з відкритими даними Єдиного реєстру юридичних осіб не є підписантом від імені ПАТ КБ "Приватбанк";

- з наданої позивачем до матеріалів справи виписки з 05.12.2016 по 04.09.2017 вбачається, що дебетована позивачем заборгованість складає 488 435, 36 грн., погашено шляхом списання кошти в розмірі 104 857, 62 грн. Отже, вихідний залишок складає 383 577, 74 грн. В той же час, позивач при зверненні з даним позовом до суду просить стягнути з відповідача 392 034, 21 грн., яка вираховується позивачем, виходячи з основної суми боргу в розмірі 49 689, 83 грн. за вирахуванням суми списаних коштів в рахунок погашення заборгованості в розмірі 104 857, 62 грн. Отже, судом апеляційної інстанції встановлені розбіжності між зазначеними сумами, що свідчить про документальну необґрунтованість заявленої позивачем до стягнення суми збитків;

- у справі №922/2059/17 факти наявності складу господарського правопорушення в діях ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" для стягнення збитків, заявлених у справі №922/3041/17, не досліджувались і не встановлювались. Слід також зауважити, що неправомірно списані кошти на суму 104 857, 62 грн. не охоплюються предметом позову у справі №922/3041/17, оскільки позов заявлений ПАТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення грошових коштів у вигляді реальних збитків, які повинні бути доведені належними доказами у справі та для стягнення яких відповідно до статей 22, 623 ЦК України та статей 224, 225 ГК України необхідно встановити наявність в діях відповідача усіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; вини.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (позивача у справі)

12. Скаржник доводив, що судом апеляційної інстанції проігноровано положення статей 11, 526, 629 ЦК України. Враховуючи наявність порушень норм чинного законодавства та умов договору з боку відповідача, у серпні 2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" призупинив прийом платежів за договором та заблокував рахунок з коштами відповідача, у зв'язку із зверненням представництва "Мастеркард ЮРОП СПРЛ" в Україні та була проведена операція по списанню грошових коштів з поточного рахунку відповідача. Правомірність дій позивача щодо списання коштів також встановлена постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №922/2059/17.

13. Скаржник зазначив, що відповідачем не доведено протилежного відповідно до вимог статті 74 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

14. Відзиву на касаційну скаргу не надано.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

15. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 526 - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 2 статті 526 - виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 629 - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

16. Закон України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні"

Частина 26.1.статті 26 - платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

17. Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг"

Стаття 5 - електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Склад та порядок розміщення обов'язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Стаття 6 - для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відносини, пов'язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом.

Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб'єктами електронного документообігу на договірних засадах.

18. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 2 статті 74 - у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частина 1 статті 76 - належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частина 2 статті 76 - предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 77 - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина 2 статті 77 - докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Стаття 78 - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частина 1 статті 79 - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 2 статті 79 - питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

19. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про застосування судами норм матеріального права - частини 26.1. статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", статей 11, 526, 629 ЦК України, статті 74 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

20. Виходячи з аналізу положень частини 1 статті 74 ГПК України, на кожну з сторін покладений обов'язок доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, кожній сторін надане право надавати докази, якими такі обставини підтверджуються або спростовуються. Однак, виходячи з системного аналізу положень статей 76-79 ГПК України, законодавцем встановлені чіткі процесуальні критерії та ознаки, яким повинні відповідати докази, надані сторонами у справі.

21. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, скаржником на підтвердження власних доводів та тверджень щодо неналежного виконання відповідачем умов договору LiqPay №2103 від 26.02.2016, який укладено між сторонами, було надано роздруківку листування електронною поштою з МПС Мастеркард; копію повідомлення щодо сплати суми штрафу; копію довідки про завдані збитки; виписку про списання коштів на суму 104 857, 42 грн.; копію виписки зі звіту Напрямку "Служба Безпеки"; копію заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг; докази реєстрації відповідача в системі LiqРау (скрін-шоти з сайту реєстрації в системі); копію висновку фахівця; копію договору LiqРау №2103; копію інвойсу; копію повідомлення МПС МаsterСаrd.

При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначені докази не можуть прийматись судом як належні та допустимі, оскільки їх аналіз свідчить про відсутність ознак, яким мають відповідати такі докази в силу положень статей 76-79 ГПК України. Суд погоджується з висновкам апеляційного суду про те, що з наданих позивачем роздруківок неможливо встановити повний обсяг листування між МПС "Мастеркард" та ПАТ КБ "Приватбанк", зазначені роздруківки електронних листів МПС "Мастеркард" складені англійською мовою, а їх переклади не засвідчені перекладачем в установленому законом порядку, що унеможливлює їх автентичність. Виходячи з аналізу приписів статей 5-6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", наявні в матеріалах справи листи МПС "Мастеркард" також не відповідають вимогам до електронних документів, оскільки в зазначених листах відсутній електронний цифровий підпис особи, яка направляла лист, що унеможливлює ідентифікацію відправника даного повідомлення.

Отже, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що місцевим судом при розгляді справи не взято до уваги та не надано належної оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, запереченням відповідача щодо невідповідності наданих позивачем доказів вимогам законодавства та його посилання на розбіжності в наданих позивачем до суду документах.

22. Верховний Суд не погоджується з доводами скаржника про те, що правомірність дій позивача щодо списання коштів встановлена постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №922/2059/17. Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, факти наявності складу господарського правопорушення в діях ТОВ "Гіз-Контакт, ЛТД" для стягнення збитків, заявлених у справі №922/3041/17, не досліджувались і не встановлювались. При цьому, зазначене рішення мотивоване не наявністю вини відповідача, а відсутністю заперечень відповідно до пункту 3.1.5. Договору LiqPay №2103 від 26.02.2016 та доказів звернення до банку з моменту списання грошових коштів зі свого рахунку протягом 15 днів з вимогами щодо списання цих коштів, чим підтвердив правомірність проведеної розрахункової операції.

Отже, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо безпідставності посилання скаржника на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №922/2059/17.

23. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію прийнятого судом апеляційної інстанції рішення крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятого судом апеляційної інстанції рішення, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

24. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 12-13 даної постанови, Суд вважає необґрунтованими, як такі, що спрямовані на переоцінку доказів, що не належить до компетенції касаційного суду та такими, що спростовуються пунктами 20-23 мотивувальної частини даної постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №922/3041/17.

В. Судові витрати

26. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України в редакції з 15.12.2017, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 у справі №922/3041/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк