УХВАЛА

м. Київ

02.07.2018Справа № 910/6591/18

За позовом Заступника прокурора міста Києва

До Київської міської ради

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця-Зем-Індустрія" (далі - третя особа-1)

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Профбуд" (далі - третя особа-2)

Про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.18. прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання у справі на 03.07.18. о 11:20; залучено до участі в даній справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця-Зем-Індустрія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Профбуд".

На адресу Господарського суду міста Києва 21.06.18. надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-Зем-Індустрія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.18. про відкриття провадження у справі.

У пункті 5 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право, зокрема, оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Приписами ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про відмову у видачі судового наказу; про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів; про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову; про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову; про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; про повернення заяви позивачеві (заявникові); про відмову у відкритті провадження у справі; про передачу справи на розгляд іншого суду;про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; про затвердження мирової угоди; про призначення експертизи; про зупинення провадження у справі; про закриття провадження у справі; про залишення позову (заяви) без розгляду; окрема ухвала; про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу; у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; про відмову ухвалити додаткове рішення; про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні судового рішення; про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами; про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання; про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання; про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця; про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження; про поворот виконання чи відмову у повороті виконання; про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку; щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України; про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами; про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження; про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Суд зазначає, що частиною 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України вказує на те, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Пунктом 16 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 05.06.18. про відкриття провадження у справі, зазначено наступне, що ухвала набрала законної сили 05.06.18. та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України).

Слід зазначити те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.18. про відкриття провадження у справі скаржник отримав 07.06.18., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 367.

Отже, враховуючи зазначене скаржник був обізнаний зі змістом ухвали Господарського суду міста Києва від 05.06.16. про відкриття провадження у справі, та був ознайомлений з тим, що означена ухвалу суду не оскаржується окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зазначає, що перелік вказаних дій не є вичерпним, водночас, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Частино 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Приписами ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Пунктом 17.11 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.17., чинної з 15.12.17., передбачено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню;

Враховуючи строки визначенні процесуальним законодавством для розгляджу справи, завдання господарського судочинства, яким є: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, суд приходить до висновку, що подання скарги на ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 05.06.18., є зловживанням процесуальними правами, а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-Зем-Індустрія" № б/н від 20.06.18. підлягає поверненню скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 42, 43 232, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, та пункт 17.11 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця-Зем-Індустрія" № б/н від 20.06.18. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.06.18. про відкриття провадження у справі повернути скаржнику.

2. Ухвала набрала законної сили 02.07.18., оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Ващенко