ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

09.07.2018 справа № 905/146/18

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - доповідача: суддів: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянувши апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область,
на рішення Господарського суду Донецької області
від22.05.2018 (повне рішення складено 01.06.2018)
у справі№ 905/146/18 (суддя О. В. Кротінова)
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: проТовариства з обмеженою відповідальністю Наір Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, Товариства з обмеженою відповідальністю Кадрове агентство ОСОБА_4 Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, стягнення грошових коштів у розмірі 319 353,26 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.05.2018 (повне рішення складено 01.06.2018) по справі № 905/146/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Наір Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Кадрове агентство ОСОБА_4 Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення грошових коштів у розмірі 319 353, 26 грн. задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Наір Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, грошові кошти у розмірі 319 353, 26 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 4 790,30 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, 26.06.2018 звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 09-9/13 від 25.06.2018, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 22.05.2018 по справі № 905/146/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Наір Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Кадрове агентство ОСОБА_4 Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення 319 353, 26 грн., відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Одночасно скаржником подано клопотання № 09-9/13 від 25.06.2018 про поновлення пропущеного процесуального строку.

З 15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2018 сформовано колегію у складі: ОСОБА_1 головуючий суддя (доповідач), судді: Попков Д. О., Стойка О. В.

З 15.12.2017 набув чинності Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів № 2147-19 від 03.10.2017.

04.07.2018 на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Наір Сервіс, м. Маріуполь, Донецька область, надійшли заперечення б/н від 03.07.2018 проти відкриття апеляційного провадження, в яких просить відмовити скаржнику у поновленні пропущеного строку на подачу апеляційної скарги, оскільки вважає причини пропуску неповажними через те, що апелянт не навів жодного аргументу щодо неможливості звернутись з апеляційною скаргою в межах 20-денного строку з дня отримання оскаржуваного рішення.

Також посилається на практику Європейського суду з прав людини в тій частині, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін; одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

Отже, на думку позивача, безпідставне поновлення строку апелянту на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Апеляційний суд, проаналізувавши доводи сторін, які наведені в апеляційній скарзі, клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та запереченнях проти відкриття апеляційного провадження, зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, а частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Отже, Конституцією України як преюдиційним актом законодавства, який являється основними законом України, в ст. 129 визначено засади судочинства та забезпечення права на апеляційний перегляд справи та касаційне оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судового рішення гарантовано ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень. Перегляд рішень й ухвал в апеляційному порядку є гарантією здійснення права на судовий захист, а також засобом виправлення вищим за ієрархією судом, який перевіряє законність та обґрунтованість рішень й ухвал суду першої інстанції, допущених помилок і формування судової практики.

Відповідно до Конституції України утвердження верховенства права є основним завданням у побудові правової держави. Так, Конституційний Суд України, вирішуючи справу № 3-рп/2010, у мотивувальній частині рішення від 27.01.2010 (п. 3.2. мотивувальної частини) зазначив, розглядаючи положення п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, що апеляційне оскарження судового рішення можливе у всіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Слід зазначити, що апеляційне оскарження це нормативно врегульований комплекс взаємопов'язаних і взаємообумовлених процесуальних дій з перегляду господарської справи та рішень судів першої інстанції за апеляційними скаргами правомочних осіб, у ході якого відбувається повторний розгляд у повному обсязі або частково. Об'єктом перегляду апеляційного суду може бути як правильність оцінки доказів і встановлення фактів, так і правильність застосування матеріального та процесуального права господарським судом першої інстанції.

Право на судовий захист передбачає також можливість звернення всіх учасників судового провадження до судів апеляційної та касаційної інстанції (п. 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004). Згідно з пп. 3.1. п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007 «реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина».

Європейський суд з прав людини визначив принцип «права на доступ», який випливає з положень ч. 1 ст. 6 Конвенції («право на суд»). Порушення права на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя є обмеженням такого права іншими суб'єктами. Право на оскарження судового рішення кореспондує обов'язок відповідного суду перевірити оскаржуване рішення, що є одним із елементів процесуальних правовідносин на стадіях перегляду судових рішень судом апеляційної інстанції.

Статтею 8 Загальної декларації прав людини передбачене право кожної людини на ефективне відновлення у правах компетентними національними судами. Це положення повного мірою стосується і права заінтересованих осіб на оскарження судових рішень за правилами, передбаченими національним законодавством. Доступність засобів перегляду судових актів передусім має на увазі наявність у заінтересованої сторони права на оскарження рішень суду першої інстанції.

У рішенні у справі «Мельник проти України» ( Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява № 23436/03, ЄСПЛ, зокрема, нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom) від 21.02.1975, серія А № 18, п. 36) не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та дотримуватися пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення у справі Peres de Rada Gavagilles v. Spain від 28.10.1998 р., Reports 1998-VІІІ. р. 3255, п. 45).

У справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 3 квітня 2008 року), зокрема зазначено, що національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Сама концепція «поважних причин», згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою (див., mutatis mutandis, рішення у справах Х. проти Бельгії» (H. V. Belgium), від 30 листопада 1987 року, п. 53, та «Георгіадіс проти Греції (Georgiadis v. Greece), від 29 травня 1997 року, п. 43. За таких обставин для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника».

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято Господарським судом Донецької області 22.05.2018, повний текст складено та підписано 01.06.2018. Отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, є 21.06.2018.

Заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою 26.06.2018, про що свідчить дата оформлення, вказана на експрес-накладній, наявній на поштовому конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, тобто з пропуском двадцятиденного строку, передбаченого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, приписами частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення пропущеного строку апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення ним отримано лише 12.06.2018, у звязку з чим строк на подання апеляційної скарги було пропущено.

Зазначене підтверджуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем рішення суду 12.06.2018 (а. с. 92, т. 2).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у тому числі практику Європейського суду з прав людини, дослідивши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, враховуючи незначний термін пропуску строку на подання апеляційної скарги, що становить 5 днів, Донецький апеляційний господарський суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, а заперечення позивача проти відкриття апеляційного провадження відхилити.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що подана апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, відповідає вимогам вимогам Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, не прийняття та повернення відсутні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження по справі № 905/146/18.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 256, 262 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Поновити Приватному акціонерному товариству Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь, Донецька область, пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 22.05.2018 (повне рішення складено 01.06.2018) по справі № 905/146/18.

2. Відкрити апеляційне провадження у справі № 905/146/18

3. Встановити строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до 25.07.2018 включно до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч. 2 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

4. Зупинити дію рішення Господарського суду Донецької області від 22.05.2018 (повне рішення складено 01.06.2018) по справі № 905/146/18.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (доповідач) Л. Ф. Чернота

Судді: Д. О. Попков

ОСОБА_3