ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2018р. Справа №905/826/17

за позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ,

до відповідача: Малого приватного підприємства «Конкост», м.Покровськ,

про стягнення 23611,20 грн

Головуючий суддя: Паляниця Ю.О.

Суддя: Сковородіна О.М.

Суддя: Тарапата С.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов.

від відповідача: ОСОБА_2 кер.

Згідно із ст.75 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017р.) в засіданні суду оголошувались перерви з 23.05.2017р. по 12.06.2017р., з 12.06.2017р. по 15.06.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», м.Краматорськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Малого приватного підприємства «Конкост», м.Покровськ про стягнення:

- боргу за активну електроенергію в сумі 11764,16 грн, спожиту за жовтень 2016р., грудень 2016р.;

- боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за жовтень 2016р. у розмірі 10294,70 грн;

- 3% річних у розмірі 106,77 грн, нарахованих у період з 10.11.2016р. по 28.02.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії спожитої за жовтень 2016р. та грудень 2016р.;

- суми інфляційних у розмірі 448,99 грн, нарахованих у період з 01.11.2016р. по 28.02.2017р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті активної електроенергії, спожитої за жовтень 2016р. та грудень 2016р.;

- суми пені у розмірі 996,58 грн, нарахованої з 10.11.2016р. по 28.02.2017р. за несвоєчасну оплату вартості активної електроенергії, спожитої за жовтень 2016р. та грудень 2016р.

Ухвалою суду від 14.04.2017р. за вказаним позовом було порушено провадження у справі №905/826/17 (суддя Паляниця Ю.О.).

Склад суду змінювався.

Згідно з протоколом від 15.08.2017р. автоматичної зміни складу колегії суддів, справу №905/826/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Паляниці Ю.О., судді Сковородіної О.М., судді Тарапати С.С.

Розгляд справи зупинявся у зв'язку з призначенням судової експертизи, яка не була проведена у звязку з неможливістю надання висновку через зміну первісного стану досліджуваного предмета експертизи.

Згідно з ухвалою від 15.05.2018р. провадження по справі було поновлено. Крім того, у звязку з набранням чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору №375 від 31.08.2011р. про постачання електричної енергії, внаслідок чого у Малого приватного підприємства «Конкост» утворилась заборгованість за активну електроенергію у розмірі 11764,16 грн (жовтень, грудень 2016 року), що стало підставою для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Одночасно, за твердженнями позивача, у жовтні 2016 року відповідачем було перевищено ліміт електроспоживання, внаслідок чого Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» заявлено до стягнення 10294,70 грн.

Відповідач у відзиві б/н від 15.05.2017р. та судових засіданнях проти задоволення позову заперечував щодо вимог про стягнення заборгованості за зобовязаннями жовтня 2016 року, боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за жовтень 2016 року та зазначав, що показання приладу обліку електроенергії, зафіксовані у цьому місяці, не відповідали фактичному обсягу спожитої електроенергії внаслідок його технічної несправності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, 31.08.2011р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (найменування якого змінено на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі») (постачальник) та Малим приватним підприємством «Конкост» (споживач) було підписано договір №375 про постачання електричної енергії.

Згідно із розділом 1 договору №375 від 31.08.2011р. постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма обєктами) приєднаною потужністю 15,9 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За приписами додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до договору №375 від 31.08.2011р. (з урахуванням редакції, що набула чинності з підписанням додаткової угоди від 10.02.2016р.) постачальник надає електроенергію на обумовлені сторонами площадки вимірювання споживання електричної енергії, зокрема, за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Добропільська, 2.

Відповідно до п.9.5 договору №375 від 31.08.2011р. останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Приймаючи до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази припинення дії спірного правочину, суд дійшов висновку, що зобовязання сторін за вказаною угодою автоматично продовжувались кожний наступний рік та були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами п.2.2.2 договору №375 від 31.08.2011р. постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Відповідно до п.п.7.6, 7.7 договору №375 від 31.08.2011р. порядок зняття показів розрахункових приладів обліку та відомості щодо точок розрахункового обліку наведені в додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до цього договору. На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов договору оформлюється, в тому числі, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії).

Згідно з п.1 додатку №3 до договору №375 від 31.08.2011р. (з урахуванням редакції, що набула чинності з підписанням додаткової угоди від 10.02.2016р.) за згодою сторін зняття показів активних і реактивних розрахункових приладів обліку здійснюється споживачем самостійно або в присутності представника постачальника (субспоживача) щомісяця о 24-00 год. останнього дня місяця за усіма точками вимірювання відповідно до таблиці №1 даного додатку відповідно до «Переліку точок розрахункового обліку споживача, точок розрахункового обліку субспоживачів і транзиту електроенергії в мережі постачальника та інших власників мереж». На підставі цих показів споживач складає звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії за встановленою формою (додаток №14 до договору). Якщо розрахункові прилади обліку споживача встановлені на підстанції постачальника, зняття показів цих розрахункових приладів обліку здійснюється персоналом постачальника щомісяця останнього числа місяця; ці покази фіксуються в «Акті фіксації показань приладів обліку на ПС (ТП) ПАТ «Донецькобленерго». Зняття показів персоналом постачальника може здійснюватись у присутності споживача (за бажанням останнього); в такому разі інженер технічного аудиту постачальника за запитом споживача повідомляє йому точний час проведення зняття показань. У разі відсутності споживача при проведенні зняття показів приладів обліку «Акт фіксації показань приладів обліку на підстанціях ПАТ «Донецькобленерго» вважається дійсним, якщо він підписаний з боку постачальника. Звіт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується між споживачем та основним споживачем. Споживач протягом 24 годин з моменту зняття показів приладів обліку електроенергії зобовязаний надати Звіт про покази розрахункових приладів обліку до постачальника електричної енергії за адресою: 85300, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Добролюбова, 6. Зафіксовані покази розрахункових засобів обліку активної та реактивної електричної енергії оформлюються сторонами «Актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) у 2-х або декількох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобовязаний підписати «Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» протягом 24 годин з моменту знаття показів приладів обліку електроенергії. Перевищення даного строку вважається затримкою терміну сплати за спожиту електроенергію з вини споживача. У разі не оформлення споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» у вищезазначений термін, він вважається дійсним та узгодженим сторонами за наявності підпису постачальника. Зняття показів розрахункових засобів обліку самостійно або в присутності представника споживача (субспоживача) має право здійснювати також і постачальник електричної енергії.

Як вказує позивач, у жовтні, грудні 2016 року постачальником поставлено споживачу активну електроенергію на загальну суму 14632,42 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивачем представлено до матеріалів справи акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) щодо поставки активної електроенергії:

- за жовтень 2016 року на суму 13890,16 грн (5876 кВт/год),

- за грудень 2016 року на суму 742,26 грн (314 кВт/год).

За поясненнями сторін зняття показів розрахункових засобів обліку здійснювалось представниками постачальника у присутності представників споживача.

Вищезазначні акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за договором №375 від 31.08.2011р. підписані та скріплені печатками сторін. При цьому, з боку споживача наявний підпис ОСОБА_3 (довіреність від 02.01.2016р. зі строком дії до 31.12.2017р.), а також проставлена печатка Малого приватного підприємства «Конкост».

Як вказує позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті електричної енергії у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» заявлено вимоги, зокрема, про стягнення боргу за активну електроенергію 11764,16 грн.

Крім того, за твердженнями позивача, у жовтні 2016 року відповідачем було перевищено ліміт електроспоживання, внаслідок чого Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» заявлено до стягнення 10294,70 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

За правилами п.2.3.4 договору №375 від 31.08.2011р. споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно із умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», №5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

За приписами п.п.1, 5 додатку №5 до укладеного сторонами правочину розрахунковим вважається період з 00 годин 11 числа попереднього місяця до 24 годин 10 числа поточного місяця. За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Період між датами початку та закінчення розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця) та сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток №10 до договору) та/або інших умов договору.

Згідно з п.10 додатку №5 до договору №375 від 31.08.2011р. остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, а також інші платежі, передбачені цим договором та ПКЕЕ, здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

За змістом п.4.2.2 договору №375 від 31.08.2011р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВТ і більше та середньомісячним споживанням 50000 кВт і більше (за підсумками минулого року) згідно з діючим законодавством України. Вартість максимально спожитої у розрахунковому періоді потужності понад договірну (граничну) величину сплачується за діючим тарифом згідно з чинним законодавством та умовами додатку №5 «Порядок розрахунків».

Додатком №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору №375 від 31.08.2011р. (з урахуванням редакції, що набула чинності з підписанням додаткової угоди від 10.02.2016р.) у жовтні 2016 року було встановлено наступний обсяг постачання електричної енергії 0,650 тис. кВт/год, у грудні 0,700 тис. кВт/год.

За даними постачальника, у жовтні 2016 року відповідач фактично спожив 5876 кВт/год, що на 5226 кВт/год перевищує встановлений договором ліміт, у грудні 2016 року 314 кВт/год.

Акти щодо цих поставок підписані споживачем без зауважень та заперечень.

При цьому, відповідач заперечує визначені у акті за жовтень 2016 року показники.

Рахунок №02/375 на суму 742,26 грн на оплату активної електроенергії за грудень 2016 року був отриманий представником Малого приватного підприємства «Конкост», від прийняття рахунка №02/375 на суму 11637,88 грн (виставленого з урахуванням оплати у розмірі 2252,28 грн) на оплату активної електроенергії за жовтень 2016 року та рахунка №02/375.162212 на суму 10294,70 грн на оплату перевищення договірних величин представник споживача відмовився.

Виходячи зі змісту акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за жовтень 2016 року, на обєкті по вул.Добропільській, 2, фіксування показань у спірний період здійснювалось двома приладами обліку: 4982005НІК2203 5653 кВт/год, НІК 2203L7781985 196,89 кВт/год.

За твердженням відповідача, такий стрибок показників був пов'язаний з несправністю лічильника НІК 2203L №7782005.

Згідно з актами технічної перевірки розрахункових засобів обліку №278614 від 19.09.2016р., №278615 від 19.09.2016р., складеними представниками постачальника за участю споживача, на обєкті споживача по вул.Добропільській, 2 було знято лічильник НІК 2203L №7782005 та встановлено лічильник НІК 2203L №7781985.

Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі», за участю представника відділу Державного підприємства «Донецькстандартметрологія» проведено експертизу лічильника №7782005, про що складено акт №4784 від 10.11.2016р. Згідно з висновками експертної комісії лічильник НІК 2203L №7782005 визнаний придатним для експлуатації, заниження показів лічильника електричної енергії не здійснювалось.

Разом з тим, за змістом акту обстеження від 25.11.2016р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка», проведеним на замовлення Малого приватного підприємства «Конкост», в ході технічного обстеження лічильника встановлено вихід з ладу електронного компонента DD2; причиною стрибка показників спожитої електроенергії на лічильнику НІК 2203L №7782005 є відмова електронного компонента DD2. Дана несправність не може свідчити про втручання у роботу лічильника. Після обстеження лічильник відправлений в ремонт для відновлення технічних та метрологічних характеристик.

Ухвалою від 16.06.2017р. в судове засідання було викликано посадову особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» для надання пояснень по суті спору.

В судовому засіданні 25.07.2017р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» надав пояснення, згідно з якими електронний компонент DD2 лічильника НІК 2303L АП 3 1040 МСЕ являє собою енергонезалежну пам'ять лічильника. При зверненні до цього компоненту були отримані некоректні дані, що свідчить про поломку цього компоненту. Зважаючи на те, що цей компонент є єдиною памяттю лічильника, покази, що значились на РКТ та у памяті не можуть бути коректними.

У листі №025/4 від 31.07.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» також зазначало, що при ремонті лічильника НІК 2203L АП 3 10 МСЕ №7782005 були виконані наступні операції: заміна енергонезалежної памяті DD2, оновлення програмного забезпечення, перезапис калібрувальних констант, колібровка кварцового генератору частоти, заміна корпусу та повірка. Показники лічильника були визнані неактуальними, а тому не фіксувались.

Ухвалою суду від 15.08.2017р. по справі було призначено судову експертизу з метою зясування дійсних обсягів електроенергії, спожитої у жовтні 2016 року. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження у справі зупинено до отримання результатів судової експертизи. Матеріали справи №905/826/17 скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України справу №905/826/17 було повернуто до суду у звязку з неможливістю надання висновку через зміну первісного стану досліджуваного предмета експертизи, а саме електролічильника НІК 2303L АП 3 1040 МСЕ №7782005. Оскільки, такий електролічильник вже був відремонтований, із здійсненням заміни складових, вузлів та деталей.

Сукупність вказаних обставин свідчить про те, що показання лічильника НІК 2203L АП 3 10 МСЕ №7782005 не могли бути використані при складанні акта за жовтень 2016 року, оскільки були не коректними. Доказів протилежного позивачем не надано.

При цьому, судом враховано, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» висновки та пояснення хоча і не є експертними, проте, можуть бути оцінені судом в порядку норм ст.86 Господарського процесуального кодексу України на рівні з іншими доказами.

Доказів того, що стрибок напруги (у вісім разів більше прогнозованого обсягу) відбувся за наявності вини відповідача, зокрема, у звязку зі здійснюваною ним господарською діяльністю, позивачем не надано, а судом не встановлено.

Крім того, як зазначалось, фіксування показань у жовтні 2016 року на обєкті по вул.Добропільській, 2 здійснювалось двома приладами обліку, які зафіксували кардинально різні показники споживання електричної енергії на обєкті споживача, що також свідчить саме про наявність несправності лічильника.

Посилання позивача на проведену Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» за участю представника відділу Державного підприємства «Донецькстандартметрологія» експертизу лічильника №7782005, згідно з якою він визнаний придатним для експлуатації, не приймаються судом до уваги, виходячи з того, що несправність була виявлена у електронному компоненті DD2 лічильника, що не заперечує можливість використання самого приладу обліку за умови заміни відповідного компонента. Наразі, висновки цієї експертизи спростовуються наявністю обставин фактичної заміни компонента DD2.

Крім того, зі змісту цієї експертизи не слідує, що постачальником досліджувалось питання імовірного завищення показів розрахункового приладу обліку у звязку з несправністю та причин такого завищення. У цій експертизі констатовано лише те, що не відбувалось заниження показників.

Сукупність вказаних обставин свідчить про те, що покази лічильника №7782005 не могли бути враховані при складанні акту за жовтень 2016 року, внаслідок чого суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за активну електроенергію в сумі 11637,88 грн (які заявлені з урахуванням здійсненої відповідачем оплати у розмірі 2252,28 грн) неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, підписання відповідачем акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) у жовтні 2016 року на суму 13890,16 грн (5876 кВт/год) не можна розцінювати як беззаперечне визнання чи погодження споживачем визначених у акті показів. Як зазначалось, згідно з п.1 додатку №3 до договору №375 від 31.08.2011р. (з урахуванням редакції, що набула чинності з підписанням додаткової угоди від 10.02.2016р.) споживач зобовязаний підписати акт протягом 24 годин з моменту знаття показів приладів обліку електроенергії. Перевищення даного строку вважається затримкою терміну сплати за спожиту електроенергію з вини споживача. У разі не оформлення споживачем акта у вищезазначений термін, він вважається дійсним та узгодженим сторонами за наявності підпису постачальника.

За приписами п.6.20 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою №28 від 31.07.1996р. Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, у разі тимчасового порушення розрахункового обліку електричної енергії не з вини споживача обсяг електричної енергії, використаної споживачем від дня порушення розрахункового обліку до дня відновлення розрахункового обліку, за згодою сторін, може бути визначений на підставі показів технічних (контрольних) засобів обліку або розрахований постачальником електричної енергії за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду до порушення розрахункового обліку або наступного після відновлення розрахункового обліку періоду. Датою початку періоду порушення розрахункового обліку вважається перший день поточного розрахункового періоду, у якому було виявлено порушення обліку, або час та день, зафіксовані засобом обліку (автоматизованою системою обліку). За день відновлення обліку приймається день складення спільного акта про покази засобів обліку після завершення ремонтних та налагоджувальних робіт схеми обліку. Розрахунковий період, який використовується для визначення середньодобового обсягу постачання електричної енергії, визначається за згодою сторін. У разі заміни та/або повірки приладів обліку електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду.

За таких обставин, сторони не позбавлені права та можливості визначити показники електроспоживання у жовтні 2016 року з дотриманням вимог п.6.20 вказаних Правил, норми яких були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на висновки суду про недоведеність позивачем здійснення енергопостачання у жовтні 2016 року на визначеному у відповідному акті рівні, підстави для стягнення з відповідача боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за жовтень 2016 року у розмірі 10294,70 грн також відсутні.

Разом з тим, факт наявності заборгованості за зобовязаннями грудня 2016 року на суму 126,28 грн (з урахуванням здійснених 31.10.2016р. та 14.11.2016р. оплат на суми 0,88 грн та 615,10 грн відповідно) підтверджений матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, позовні вимоги про стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 11764,16 грн, спожиту за жовтень та грудень 2016 року, боргу за перевищення договірної величини споживання електроенергії за жовтень 2016 року у розмірі 10294,70 грн підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 126,28 грн заборгованості за зобовязаннями грудня 2016 року.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.2.1 договору №375 від 31.08.2011р. визначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі обумовленому додатком №5 «Порядок розрахунків» до цього договору за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно з п.10 додатку №5 «Порядок розрахунків» за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4 2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених цим додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 1% за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відтак, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у загальному розмірі в сумі 996,58 грн, а саме:

- 989,70 грн, нараховану за період з 10.11.2016р. по 28.02.2017р. за зобовязаннями жовтня 2016 року,

- 6,88 грн, нарахованої за період з 20.12.2016р. по 28.02.2017р. за зобовязаннями грудня 2016 року.

Відповідні нарахування здійснені позивачем виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України, який (розмір) є меншими, порівняно з визначеним у договорі. При цьому, вказаний розрахунок приймається судом, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення.

Вимоги про стягнення пені в сумі 989,70 грн, нарахованої за зобовязаннями жовтня 2016 року, не підлягають задоволенню як такі, що є похідними від вимог про стягнення боргу за активну електроенергію, у яких судом відмовлено.

Вимоги про стягнення пені в сумі 6,88 грн, нарахованої за зобовязаннями грудня 2016 року, підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 6,87 грн, з огляду на наявність арифметичної помилки у розрахунку позивача.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних на загальну суму 106,77 грн, а саме:

- 106,04 грн, нарахованих за період з 10.11.2016р. по 28.02.2017р., за зобовязаннями жовтня 2016 року,

- 0,73 грн, нарахованих за період з 20.12.2016р. по 28.02.2017р., за зобовязаннями грудня 2016 року.

Крім того, Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» просить стягнути інфляційну складову боргу у розмірі 448,99 грн, а саме:

- 447,60 грн, нараховану за період з 01.11.2016р. по 28.02.2017р., за зобовязаннями жовтня 2016 року,

- 1,39 грн, нараховану за період з 01.01.2017р. по 28.02.2017р., за зобовязаннями грудня 2016 року.

Вимоги про стягнення відсотків річних в сумі 106,04 грн та інфляційних в сумі 447,60 грн, нарахованих за зобовязаннями жовтня 2016 року, не підлягають задоволенню як такі, що є похідними від вимог про стягнення боргу за активну електроенергію, у яких судом відмовлено.

Разом з тим, відсотки річних в сумі 0,73 грн та інфляційних в сумі 1,39 грн, нарахованих за зобовязаннями грудня 2016 року, є фактично більшими, ніж заявлено позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми, а саме 0,73 грн та 1,39 грн відповідно.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення пені, процентів річних та інфляційних підлягають частковому задоволенню, а саме на суми 6,87 грн, 0,73 грн та 1,39 грн відповідно.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1600 грн підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Конкост» (85300, Донецька обл., м.Покровськ, вул.Свердлова, 147, ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8, ) борг за активну електроенергію в сумі 126,28 грн, 3% річних у розмірі 0,73 грн, суму інфляційних у розмірі 1,39 грн, суму пені у розмірі 6,87 грн, а також судовий збір в сумі 9,17 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 20.06.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Ю.О.Паляниця

Суддя О.М. Сковородіна

Суддя С.С. Тарапата