ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.07.2018р. Справа №905/722/18

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інвест ОСОБА_2", м.Маріуполь

про зобов'язання здійснити поставку продукції, стягнення пені та штрафу

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Хохуля М.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - по дов.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Інвест ОСОБА_2", м.Маріуполь, про:

- зобов'язання відповідача виконати умови договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а саме, здійснити поставку продукції: шестигранник 30мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,457т загальною вартістю 17110,08грн. з ПДВ (п.п.12 п.1.1 договору); шестигранник 36мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,235т загальною вартістю 8055,05грн. з ПДВ (п.п.14 п.1.1 договору); шестигранник 46мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,395т загальною вартістю 14788,80грн. з ПДВ (п.п.16 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст12Х18Н10Т ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т, загальною вартістю 9720,00грн. з ПДВ (п.п.4 п.1.1 договору); шестигранник 14мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,04т загальною вартістю 1497,60грн. з ПДВ (п.п.5 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т загальною вартістю 1872,00грн. з ПДВ (п.п.10 п.1.1 договору), всього на суму 53043,53 грн.

- стягнення з відповідача пені за прострочення поставки продукції в сумі 33033,06 грн. та штрафу в сумі 26693,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №98(7)17УК від 17.02.2017р. в частині строків постачання товару та, як наслідок, виникнення у останнього обовязку зі сплати штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.04.2018р. відкрите провадження у справі №905/722/18, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 14.05.2018р. об 11.30 год.

Ухвалою від 02.05.2018р. у зв'язку з відрядженням судді визначено дату та час підготовчого засідання 16.05.2018р. об 11:30 год.

Ухвалою від 06.06.2018р. закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 09.07.2018р.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Георгіївська, 50, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно наявних в матеріалах справи поштових повідомлень ухвали суду по справі №905/722/18 вручені уповноваженим представникам відповідача 18.05.2018р., 06.06.2018р.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

09.07.2018р. до суду електронною поштою надійшла заява відповідача про поновлення строку для надання відзиву на позов, а також заява про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 09.07.2018р. відмовлено у поновленні пропущенного строку та відкладенні розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

17.02.2017р. сторонами було підписано договір поставки №98(7)17УК, за умовами якого постачальник (відповідач) зобовязався поставити, а покупець (позивач) прийняти та оплатити продукцію, найменування, технічні характеристики, одиниця виміру, кількість, ціна якої встановлені у п.1.1 договору.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України згідно із статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, у яких закріплюються їхні права та обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання.

Відповідно до п.1.2 договору сторонами було узгоджено строк поставки продукції березень 2017р.

Загальна вартість договору складає 1350000,00,16 грн. в т.ч. ПДВ 270000,00 грн., разом 1620000,00 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 розрахунок за поставлену продукцію здійснюється з відстрочкою платежу 30 календарних днів з моменту поставки шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно п.4.1 договору поставка продукції за цим договором здійснюється згідно правил (ІНКОТЕРМС 2010) на умовах DDP м.Енергодар ЗВ ВП «Складське господарство (вул.Промислова, м.Енергодар, Запорізька обл., склади) (Інкотермс 2010).

Одержувач продукції ЗВ ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом» м.Енергодар, вул.Промислова, 133, склади (п.4.2 договору).

Згідно з п.11.1 договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє протягом року з моменту укладання.

Додатковою угодою №1/53-121-01-17-04674 від 05.04.2017р. внесено зміни до договору поставки продукції та узгоджено сторонами викласти п.1.2 договору у наступній редакції:

«Строк поставки продукції за п.п.17-22, 25-29 - березень 2017р., за п.п.1-1, 23-24 квітень-травень 2017р. ».

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлений обовязок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,

- за видатковою накладною №9 від 24.03.2017р. відповідачем поставлено позивачу наступну продукцію: по п.п.17 п.1.1 договору у кількості 2,4700 т (тонна) загальною вартістю з ПДВ 35074,00 грн.; по п.п.18 п.1.1 договору у кількості 2,4600 т загальною вартістю з ПДВ 34932,00 грн.; по п.п.19 п.1.1 договору у кількості 1,7500 т загальною вартістю з ПДВ 26250,00 грн.; по п.п.20 п.1.1 договору у кількості 1,0000 т загальною вартістю з ПДВ 15000,00 грн.; по п.п.21 п.1.1 договору у кількості 0,9950 т загальною вартістю з ПДВ 14925,00 грн.; по п.п.22 п.1.1 договору у кількості 1,0000 т загальною вартістю з ПДВ 14000,00 грн.; по п.п.25 п.1.1 договору у кількості 1,8850 т загальною вартістю з ПДВ 32045,00 грн.; по п.п.27 п.1.1 договору у кількості 1,9950 т загальною вартістю з ПДВ 32915,00 грн.; по п.п.28 п.1.1 договору у кількості 10,3400 т загальною вартістю з ПДВ 175780,00 грн.; по п.п.29 п.1.1 договору у кількості 11,9900 т загальною вартістю з ПДВ 203830,00 грн.;

- за видатковою накладною №10 від 30.03.2017р. продукція фактично отримана 30.03.2017р.: по п.п.26 п.1.1 договору у кількості 18,2600 т загальною вартістю з ПДВ 310420,00 грн.;

- за видатковою накладною №15 від 02.06.2017р., продукція фактично отримана 02.06.2017р.: по п.п.23 п.1.1 договору у кількості 1,9600 т на загальну суму з ПДВ 29400,00 грн.; по п.п.24 п.1.1 договору у кількості 6,2150 т на загальну суму з ПДВ 105655,00 грн.;

- за видатковою накладною №16 від 14.07.2017р., продукція фактично отримана 24.07.2017р.: по п.п.1 п.1.1 договору у кількості 0,049 т (замість 0,03 т) на загальну суму з ПДВ 9525,60 грн.; по п.п.2 п.1.1 договору у кількості 0,040 т на загальну суму з ПДВ 7776,00 грн.; по п.п.З п.1.1 договору у кількості 0,030 т на загальну суму з ПДВ 5832,00 грн.; по п.п.6 п.1.1 договору у кількості 0,010 т на загальну суму з ПДВ З744,00 грн.; по п.п.7 п.1.1 договору у кількості 0,010 т на загальну суму з ПДВ З744,00 грн.; по п.п.8 п.1.1 договору у кількості 1,065 т на загальну суму з ПДВ 873,60 грн.; по п.п.9 п.1.1 договору у кількості 0,060 т на загальну суму з ПДВ 2246,40 грн.; по п.п.10 п.1.1 договору у кількості 1,755 т (замість 2,15 т) на загальну суму з ПДВ 65707,20 грн.; по п.п.11 п.1.1 договору у кількості 1,945 т на загальну суму з ПДВ 72820,80 грн.; по п.п.12 п.1.1 договору у кількості 1,043 т (замість 1,50 т) на загальну суму з ПДВ 39049,92 грн.; по п.п.13 п.1.1 договору у кількості 1,078 т на загальну суму з ПДВ 360,32 грн.; по п.п.14 п.1.1 договору у кількості 0,265 т (замість 0,50 т) на загальну суму з ПДВ 9083,35 грн.; по п.п.15 п.1.1 договору у кількості 0,490 т на загальну суму з ПДВ 18345,60 грн.; по п.п.16 п.1.1 договору у кількості 0,105 т (замість 0,50 т) на загальну суму з ПДВ 18345,60 грн., всього, товар поставлено на суму 1560711,19грн.

Відтак, з урахуванням умов додаткової угоди до договору поставки №98(7)17УК від 17.02.2017р. поставка товару позивачу повинна була бути здійснена у повному обсязі відповідачем по п.п.1, 2, 3, 6 - 16 п.1.1, п.п.23, 24 п.1.1, по п.п.4, 5 та частини продукції по п.п.10, 12, 14, 16 п.1.1 договору до 31.05.2017р.

Згідно із ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Проте, як вбачається, свої зобовязання щодо повного та своєчасного постачання товару позивачу за договором поставки №98(7)17УК від 17.02.2017р. всупереч вимог ст.ст.526, 530, 662 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, як встановлено, відсутні докази постачання відповідачем частини продукції за п.п.10, 12, 14, 16 п.1.1 договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а також продукції за п.4 та 5 п.1.1 договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., всього на суму 59288,81 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, вищевикладені обставини не спростував.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб'єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

Статтею 665 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі відмови продавця передати проданий товар відмовитися від договору купівлі-продажу. Одночасно, згідно з ч.2 вказаної статті якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Згідно із ст.620 Цивільного кодексу України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів постачання відповідачем товару позивачу у повному обсязі, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача виконати умови договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а саме, здійснити поставку продукції: (шестигранник 30мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,457т загальною вартістю 17110,08грн. з ПДВ (п.п.12 п.1.1 договору); шестигранник 36мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,235т загальною вартістю 8055,05грн. з ПДВ (п.п.14 п.1.1 договору); шестигранник 46мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,395т загальною вартістю 14788,80грн. з ПДВ (п.п.16 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст12Х18Н10Т ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т, загальною вартістю 9720,00грн. з ПДВ (п.п.4 п.1.1 договору); шестигранник 14мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,04т загальною вартістю 1497,60грн. з ПДВ (п.п.5 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т загальною вартістю 1872,00грн. з ПДВ (п.п.10 п.1.1 договору), всього на суму 53043,53 грн. підлягають задоволенню.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст.627, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст.67, ч.4 ст.179 Господарського кодексу України сторони вільні у виборі предмету договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

За висновками суду, сторонами за власним волевиявленням в п.7.2 договору погоджені наступні умови сплати штрафних санкцій: за порушення вказаних в даному договорі строків поставки та/або недопоставки продукції постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, постачальник додатково сплачу покупцю штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобовязань.

На підставі пункту 7.2 договору позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленої продукції за кожен день прострочення в сумі 33033,06 грн. за період з 01.06.2017р. по 13.02.2018р. та штраф у розмірі 7% від вартості товару в сумі 26693,02 грн.

Проте, суд не погоджується з даним розрахунком позивача з огляду на таке.

Згідно із ст.532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Сторонами у п.4.1 договору було узгоджено, що поставка товару відбувається згідно з Правилами ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP м.Енергодар. Одержувач: ЗВ ВП Складське господарство ДП НАЕК Енергоатом, вул.Промислова, 133, склади.

Відповідно до чинного законодавства права і обовязки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Згідно ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Саме таким вимогам і відповідають наявні у справі видаткові накладні №9 від 24.03.2017р., №10 від 30.03.2017р., №15 від 02.06.2017р., №16 від 14.07.2017р., які підписані представниками позивача та відповідача без заперечень.

Тобто, письмовими свідоцтвами, що зафіксували та підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару відповідачем позивачу (первинними документами) є саме видаткові накладні №9 від 24.03.2017р., №10 від 30.03.2017р., №15 від 02.06.2017р., №16 від 14.07.2017р. з зазначеними у них відомостями щодо дати отримання товару. При цьому, одержувачем товару визначено ЗВ ВП «Складське господарство» (вул.Промислова, 133, м.Енергодар, Запорізька область, склади).

Одночасно, журнал реєстрації ТМЦ, що надійшли на склад ЗО ОП Складське приміщення, не є за своїм змістом первинним документом в розумінні приписів Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, а є внутрішнім документом позивача.

Як наслідок, в результаті проведеного судом перерахунку пені з урахуванням дат постачання товару, зазначених у видаткових накладних, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають пеня в сумі 28646,60 грн. за період з 01.06.2017р. по 13.02.2018р. та штраф в сумі 26693,02 грн., а решта вимог є неправомірною та підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76-79, 120, 129, 165, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м.Енергодар до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2, м.Маріуполь про:

- зобов'язання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2, м.Маріуполь виконати умови договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а саме, здійснити поставку продукції: шестигранник 30мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,457т загальною вартістю 17110,08грн. з ПДВ (п.п.12 п.1.1 договору); шестигранник 36мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,235т загальною вартістю 8055,05грн. з ПДВ (п.п.14 п.1.1 договору); шестигранник 46мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,395т загальною вартістю 14788,80грн. з ПДВ (п.п.16 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст12Х18Н10Т ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т, загальною вартістю 9720,00грн. з ПДВ (п.п.4 п.1.1 договору); шестигранник 14мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,04т загальною вартістю 1497,60грн. з ПДВ (п.п.5 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т загальною вартістю 1872,00грн. з ПДВ (п.п.10 п.1.1 договору), всього на суму 53043,53 грн.

- стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2, м.Маріуполь пені за прострочення поставки продукції в сумі 33033,06 грн. та штрафу в сумі 26693,02 грн. задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2 (87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Георгіївська, 50, рах.№0195 в АТ «Укрексімбанк» м.Маріуполь, МФО 322313, ) виконати умови договору №98(7)17УК від 17.02.2017р., а саме, здійснити поставку на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька обл., м.Енергодар, вул.Промислова, 133, рах.№1241 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) продукції: шестигранник 30мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,457т загальною вартістю 17110,08грн. з ПДВ (п.п.12 п.1.1 договору); шестигранник 36мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,235т загальною вартістю 8055,05грн. з ПДВ (п.п.14 п.1.1 договору); шестигранник 46мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,395т загальною вартістю 14788,80грн. з ПДВ (п.п.16 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст12Х18Н10Т ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т, загальною вартістю 9720,00грн. з ПДВ (п.п.4 п.1.1 договору); шестигранник 14мм Ст35ГОСТ 8560-78 в кількості 0,04т загальною вартістю 1497,60грн. з ПДВ (п.п.5 п.1.1 договору); шестигранник 24мм Ст35ГОСТ 2879-88 в кількості 0,05т загальною вартістю 1872,00грн. з ПДВ (п.п.10 п.1.1 договору), всього на суму 53043,53 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвест ОСОБА_2 (87515, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Георгіївська, 50, рах.№0195 в АТ «Укрексімбанк» м.Маріуполь, МФО 322313, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька обл., м.Енергодар, вул.Промислова, 133, рах.№1241 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) пеню в сумі 28646,60 грн. та штраф в сумі 26693,02 грн., судовий збір в сумі 3394,67 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 09.07.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 09.07.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина