ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" липня 2018 р. Cправа № 902/167/18

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21100)

до Дочірнього підприємства «Барський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» (вул. Бони Сфорци, 14, м. Бар, Вінницька область, 23000)

про відшкодування збитків в сумі 524 875,58 грн.

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю №8 від 22.05.2018р;

ОСОБА_2 за довіреністю № 11 від 08.06.2018р;

відповідача ОСОБА_3 за довіреністю № 696 від 28.12.2017р;

ОСОБА_4 в.о. директора, згідно наказу №3к від 25.05.2018р.

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулась до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Барський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» 524 875,58 грн. збитків.

Ухвалою суду від 26.02.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/167/18 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.05.2018р.

За результатами судового засідання 10.05.2018р відкладено підготовче засідання на 11.06.2018р.

При розгляді справи 11.06.2018р, за клопотанням представників сторін, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 05.07.2018р.

В підготовчому засіданні 05.07.2018р судом оголошено перерву до 09.07.2018р.

09.07.2018р до суду надійшло клопотання № б/н від 06.07.2018р за підписом представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3, в якому останній просить суд:

- залучити до участі у справі у якості відповідача ОСОБА_5 обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Віноблагроліс»;

- зобов'язати позивача - Державну екологічну інстпекцію у Вінницькій області надати належні докази того, що Дочірнє підприємство «Барський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» є належним відповідачем по даній справі.

Розглянувши, в підготовчому засіданні 09.07.2018р, подане клопотання, заслухавши думку учасників процесу щодо нього, судом відмовлено в його задоволенні, з підстав невідповідності положенням чинного Господарського процесуального кодексу України. При цьому суд виходив з того, що відповідно до положень ст. 48 ГПК України, залучення співвідповідача, заміна неналежного відповідача, відбувається за клопотанням позивача, відповідач таким правом не наділений. Розглядаючи клопотання в частині зобов'язання позивача надати належні докази того, що відповідач є належним відповідачем у даній справі, суд виходив з того, що останнє не узгоджується з положеннями глави 5 ГПК України, яка з поміж іншого визначає основні положення про докази, обов'язок доказування, подання та витребування доказів.

В судовому засіданні 09.07.2018р учасники заявили клопотання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в цьому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 09.07.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 09.07.2018р.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в позовній заяві № 1125/08 від 26.03.2018р., відповіді на відзив № 2616/18 від 25.06.2018р , відповіді на відзив № 2737/08 від 04.07.2018р зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України на території Дочірнього підприємства «Барський райагроліс» Вінницького комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс». В ході перевірки, в кварталі 57 виділ 7,8 площа 4,0 га в межах здійснення санітарно вибіркових рубок 2016 року проведення, виявлено незаконну порубку дерев (дерев, які не включені до матеріалів переліку) в кількості 75 шт., різних порід та діаметрів на території Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області. Дані правопорушення зафіксовано актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 02.06.2016р.

Позивач наголошує, що зазначена рубка лісових насаджень проведена з порушенням вимог ст.ст. 19, 67, 69 Лісового кодексу України та Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених Постановою КМУ № 724 від 12.05.2007р.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 15. 11І .2017 р. по справі № l25/1977/l6-к лісника кварталу 51-55, 56-58 ДП «Барський райагроліс» ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 197 КК України.

За твердженням позивача відповідачем не забезпечено охорону і збереження закріплених лісів, допущено їх незаконну порубку, чим порушено вимоги статті 19 Лісового кодексу України. Внаслідок вчинення незаконних дій, відповідачем заподіяно державі збитків на суму 524875,58 грн.. Розрахунок збитків здійснено у відповідності з додатком № 1 до Постанови КМ України, від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

Відповідач у відзивах № 53 від 07.06.2018р та № б/н від 27.06.2018р заперечує проти позову посилаючись на наступне.

По-перше, ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» не є постійним лісокорисrувачем в контексті Лісового кодексу України, а відтак не є належним відповідачем у даній справі.

По-друге, вирок Барського районного суду Вінницької області від 15.11.2017р. в кримінальній справі №125/1977/16-к (1-кп/125/29/2017), на думку відповідача, не є тим доказом, що підтверджує наявність вини у діях ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс», і як наслідок таких дій - заподіяння збитків державі на суму 524 875,58 грн. Більше того, вироком встановлено, що шкоду на загальну суму 524 875,58 грн, внаслідок незаконної порубки 75 дерев різних порід було спричинено саме ДП «Барський райагроліс» Вінницького комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс».

По-третє, позивачем для визначення кількості самовільно зрізаних дерев складено порівняльну відомість зрізаних дерев з деревами, що відводились в рубку по матеріалах відведення ділянки в рубку. Проте в самих розрахунках та порівняльних відомостях не вказано на підставі яких нормативних документів такі розрахунки проведено. На думку відповідача позивачем проведено розрахунки на основі «Нормативно-справочные материалы для таксации лесов Украины и Молдавии», які втратили свою чинність.

По-четверте, позивачем безпідставно проіндексовано такси для обчислення розміру шкоди за 2008 рік, що суперечить Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, яким передбачено проведення індексації починаючи з 01.01.2009 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області на підставі наказу від 02.06.2016 р. № 56-П та направлення на перевірку від 02.06.2016 р. № 188 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Дочірнім підприємством «Барський райагроліс» Вінницького комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс», за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів № 04/42 від 02.06.2016р.

В ході перевірки встановлено, що ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» в межах Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області, за межами населеного пункту було здійснено санітарно-вибіркові рубки 2016 року проведення у кварталі 57 виділ 7 площею 2,8 га, та у кварталі 57 виділ 8 площею 1,2 га, на підставі лісорубного квитка ОСОБА_3 02 ЛБК № 364597 від 14.01.2016р за порядковим номером 17, який виписаний у відповідності матеріалів відводу та плану санітарно-оздоровчих заходів, затверджених в установленому порядку.

На території зазначених рубок було проведено контрольний перелік пнів зрізаних дерев. За результатами контрольного переліку, який проведено загальними польовими-переліковими відомостями на загальній площі 4,0 га виявлено незаконну порубку дерев (дерев, які не включені до матеріалів відводу) в кількості 75 шт. різних порід та діаметрів.

Пунктом 1.4. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 № 464, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2009 за №181/16034 передбачено : акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою КМУ від 23.07.2008р № 665, Позивачем розраховано збитки, завдані державі внаслідок самовільної порубки дерев, розмір яких склав 524 825,58 грн.

16.06.2016 р. за вих. № 2099/04 Позивачем надіслано на адресу Прокуратури Вінницької області матеріали по факту незаконної порубки дерев на території ДП «Барський райагроліс» (квартал 57) в межах Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області для прийняття рішення, щодо можливості відкриття кримінального провадження.

Вироком Барського районного суду Вінницької області від 15.11.2017р. по справі №125/1977/16-к (1-кп/125/29/2017) визнано винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 197 КК України. Вказаним вироком суду встановлено, що згідно з наказом № 8-к ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» від 01.01.2014р ОСОБА_6 був прийнятий на посаду лісника. Відповідно до наказу ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» № 10-4 від 09.03.2015р ОСОБА_6 закріплений за кварталом №51-56, 56-58. Однак, ОСОБА_7 належним чином не виконав покладені на нього посадовою інструкцією обов'язки, оскільки під час перевірки у кварталі 57 виділ №7, 8 ДП «Барський райагроліс» Вінницького комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс», що знаходиться на території Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області працівниками Державної екологічної інспекції у Вінницькій області було виявлено незаконну порубку 75 дерев різних порід, внаслідок чого ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» спричинено шкоду на загальну суму 524 825,58 грн.

За змістом ч.6 ст. 75 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як свідчать матеріали справи, Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 5234/04 від 28.12.2017р, в якій запропонував в добровільному порядку сплатити нанесені збитки в сумі 524 875,58 грн., розрахунок яких проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008р № 665 «Про затвердження так для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Позивач стверджує, що Відповідачем в добровільному порядку збитки не сплачено, що стало підставою звернення до суду з позовом.

Предметом даного спору є стягнення збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що цивільні права і обовязки виникають безпосередньо з актів цивільного законодавства, а також внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України (надалі ЛК України), ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають та незалежно від права власності на них становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Право користування лісами, згідно статей 16, 17 ЛК України, здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів. Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобовязані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень. (ст.63, п.5 ст.64 ЛК України).

Постійні лісокористувачі зобовязані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вживати інших заходів; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів. (ч.2 ст.19 ЛК України).

Статтею 93 ЛК України передбачені завдання контролю за охороною, захистом, використанням і відтворенням лісів. Такими, зокрема, є забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; забезпечення додержання лісового законодавства органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та громадянами; забезпечення додержання лісового законодавства власниками лісів, постійними і тимчасовими лісокористувачами; запобігання порушенням законодавства у сфері охо-рони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. «ґ» п.4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. №136 Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Пунктам 6.4, 6.11, 6.17 Положення передбачено, що Інспекція відповідно до покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обовязкові для виконання приписи, розпорядження, розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, виступати позивачем та відповідачем в судах.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, земельна ділянка лісового фонду загальною площею 232,0 га (в т.ч. 4,0 га) на території Журавлівської сільської ради, відповідно до Державного акту серія ІІ-ВН № 003563 від 05.09.2002р перебуває у постійному користуванні Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс».

Наголошуючи на даному факті, Відповідач вказує, що є неналежним відповідачем та не може відповідати за даним позовом.

При цьому суд зважає, 02.01.2015р між ОСОБА_5 обласним комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємством «Віноблагроліс» (за договором Довіритель) та Дочірнім підприємством «Барський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» (за договором Повірений) укладено договір доручення № 01-06 на виконання юридичних дій щодо охорони і захисту лісу (мисливських угідь), ведення лісового і мисливського господарства та використання лісових і мисливських ресурсів від 02.01.2015р, за умовами якого Довірений доручає, а Повірений зобов'язується від імені і за рахунок Довірителя здійснювати, на визначених Довірителем територіях земель лісового та мисливського фонду, юридичні дії, які відповідають та узгоджуються зі статутними завданнями Повіреного.

Для виконання умов цього Договору Довіритель передає Повіреному повноваження на ведення лісового господарства та використання за дорученням Довірителя лісових ресурсів та території лісового фонду (лісових ділянках), які знаходяться: в межах Барського району Вінницької області, загальною площею 7416,0 га, в тому числі 360,0 га полезахисних лісових смуг, передаються Повіреному згідно акту прийому-передачі.

Наведене спростовує доводи Відповідача, і свідчить про те, що саме на нього , як дочірнього підприємства в складі Довірителя, покладено обов'язки по організації ведення лісового господарства, включаючи питання охорони, захисту, раціонального використання та заготівлі (переробки) лісових ресурсів і відтворення лісів на території земель лісового фонду, які закріплені за Відповідачем.

Спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці зокрема, порубка дерев, проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.(ст.69 ЛК України).

За результатами проведеної 02.06.2016р. перевірки дотримання природоохоронного законодавства Позивачем складено акт, яким зафіксовано наслідки незаконної рубки 75 дерев різної породи. Проте, відповідного дозволу на вирубку дерев зазначених дерев не видавалося.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. В силу ст.69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Таким чином, порубка дерев визнається незаконною, якщо вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги, що відповідальність за порушення лісового законодавства, згідно з пунктами 1, 5 частини другої статті 105 ЛК України, несуть особи: винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Відповідно до статті 107 ЛК України, підприємства, установи, організації і громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про рослинний світ» також унормовано, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні обєктів рослинного світу.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

За правилом, встановленим ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків (ст.1172 ЦК України).

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до статуту ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» метою та предметом діяльності підприємства є організація ведення лісового господарства, включаючи питання охорони, захисту раціонального використання та заготівлі лісових ресурсів і відтворення лісів на території земель лісового фонду Барського району Вінницької області (розділ 2 Статуту). Охорона лісів від незаконних порубок, пошкоджень, самовільного сінокосіння, випасання худоби в заборонених місцях та інших лісопорушень і вжиттю заходів по притягненню до відповідальності лісопорушників, стягнення з них збитків, пені, неустойки, штрафів відповідно до діючого законодавства. (п.2.2.15 Статуту).

Факт виявлення Позивачем незаконної порубки лісу свідчить про наявність вини Відповідача, що виразилось у неналежній охороні лісу (бездіяльність), внаслідок чого скоєно незаконну порубку лісу.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадку встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого працівником Відповідача суд виходить з того, що відповідно до статті 19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обовязки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Необхідність прийняття судами до уваги даного припису законодавства містить і п.6.1.2 розяснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» №02-5/744 від 27.06.2001р.

Так, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні (бездіяльність) їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев), внаслідок неналежного виконання останніми своїх службових обовязків.

Матеріалами справи стверджується, що вироком суду в межах кримінальної справи №125/1977/16-к (1-кп/125/29/2017) ОСОБА_6, який є працівником (лісником) Відповідача, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 197 КК України порушення обов'язків щодо охорони майна, тобто неналежне виконання особою, якій доручено охорона чужого майна, своїх обов'язків, якщо це спричинило тяжкі наслідки для власника майна.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Відповідач, як лісокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, допустив, самовільне вирубування, на підпорядкованій йому території, не забезпечив збереження не призначених для вирубування дерев, не здійснив комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, незаконного вирубування, не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявив таких порушень і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Такої ж думки дотримується Вищий господарський суд України, що знайшло відображення у п.3.8 постанови Пленуму від 17.05. 2011р. №6 «Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», а також Верховний суд України у постановах від 20.12.2010р. у справі №06/113-38, від 04.07.2011р. у справі №51/250.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нес-ти не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обовязків. Протиправна бездіяльності таких осіб полягає у незабезпеченні працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами.

Разом з тим, Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про вчинення ним дій, спрямованих на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних вирубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства, а також про відсутність його вини у протиправній бездіяльності.

Таким чином, встановлений факт неналежного виконання відповідальною особою (працівником відповідача) службових обовязків з порушенням вимог посадової інструкції, що призвело до незаконного вирубування дерев доводить, що Відповідачем порушено вимоги природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, внаслідок чого державі було заподіяно шкоду. Вказані обставини Відповідачем не спростовано.

Матеріали справи містять докази, які стверджують наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Так, ДП «Барський райагроліс», як лісокористувач, не дотримавшись вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, не забезпечив збереження не призначених для порубки дерев, не здійснив комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, незаконних порубок, не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, чим допустив самовільну порубку на підпорядкованій йому території, своєчасно не виявив таких порушень і не вжив відповідних заходів для їх усунення, внаслідок чого державі завдано матеріальної шкоди.

Згідно з приписами ст.105 ЛК України, ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» вчинення Відповідачем зазначених правопорушень (порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів) є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо, яка особа конкретно здійснила незаконне вирубування дерев на ділянках, наданих у користування, оскільки визначальним є факт порушення Відповідачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі шкоди.

З урахуванням наведеного, в його сукупності, суд дійшов висновку, що Позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Заперечення відповідача щодо того, вирок Барського районного суду Вінницької області від 15.11.2017р. в кримінальній справі №125/1977/16-к (1-кп/125/29/2017) не є тим доказом, що підтверджує наявність вини у діях ДП «Барський райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» є безпідставними, оскільки за змістом ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов'язків.

Не знайшли свого підтвердження заперечення відповідача щодо застосування позивачем, при проведенні розрахунку розмірів збитків завданих державі, «Нормативно-справочные материалы для таксации лесов Украины и Молдавии» видавництво «Урожай» Київ 1987 рік, оскільки розрахунок розмірів збитків завданих державі внаслідок незаконної рубки дерев позивачем проведено у відповідності до постанови КМУ від 23.07.2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», при розрахунку розміру збитків бралися до уваги виключно діаметри пнів уже зрізаних дерев.

Безпідставними є твердження відповідача ї щодо індексації позивачем розміру шкоди за 2008 рік, з огляду на наступне.

Додатком 1 до постанови Кабінету міністрів України від 23.07.2008р. №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» передбачено розмір шкоди в залежності від діаметру пошкодженого дерева та затверджено Порядок проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами. Так, відповідно до п.1 Порядку індексація такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, проводиться починаючи з 01 січня 2009р. Разом з тим, у п.3 вказаного Порядку вказано, що під час проведення індексації базовим вважається значення такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, що утворилося станом на 31 грудня 2008р.

Відтак, при розрахунку розміру збитків позивачем правомірно застосовано індекс інфляції за 2008 рік. оскільки саме за 2008 рік індекс брався базовим, що передбачено Порядком проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Вищий господарський суд також дотримується аналогічної позиції у таких же правовідносинах, що знайшло відображення у постановах від 10.02.2016р. у справі №910/17532/15, від 26.01.2017р. у справі №927/677/16, від 14.12.2016р. у справі №927/584/16, від 08.11.2016р. у справі №927/ 266/16, від 12.12.2016р. у справі №914/1117/16, від 15.11.2016р. у справі №914/705/16.

Також судом враховано, що заперечуючи проти висновків, викладених в Акті перевірки № 04/42 від 02.06.2016р., відповідачем, не оскаржено ані дій перевіряючих, ані самого Акту до суду у визначеному законом порядку. Більше того, Акт перевірки № 04/42 від 02.06.2016р. підписано працівниками відповідача без будь-яких заперечень та зауважень.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищенаведене та враховуючи те, що позивачем доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, з урахуванням фактичних обставин, наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 873,13 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Барський райагроліс «Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Вінницяоблагроліс» (вул. Бони Сфорци, буд. 14, м. Бар, Вінницька область, 23000, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області суму збитків: 524 875 (пятсот двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят пять) грн. 58 коп. на рахунок: УК у Барському районі с. Журавлівка, 24062100 , банк: ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0022.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Барський райагроліс «Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Вінницяоблагроліс» (вул. Бони Сфорци, буд. 14, м. Бар, Вінницька область, 23000, ) на користь Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, буд. 19, м. Вінниця, 21100, отримувач: Держекоінспекція у Вінницькій області, , р/р 1122, в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) 7 873 (сім тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 13 коп. - відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 11 липня 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 60-річчя, 19, м. Вінниця, 21100)

3 - відповідачу (вул. Бони Сфорци, 14, м. Бар, Вінницька область, 23000)