ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1735/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрессор" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Новоросійська, буд. 14, приміщення 2)

про стягнення 199 041,69 грн. пені та 12 291,00 грн. штрафу

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №52-16/09 від 16.01.2018 року

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 05.06.2018 року

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою Вих.№52-16/06 від 23.04.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрессор" заборгованості на суму 211 332,69 грн., з яких:

- 199 041,69 грн. пеня за період з 01.11.2017 по 16.04.2018;

- 12 291,00 грн. 15% штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором послуг № 2016/у/ОГЭ/1290 від 19.10.2016, а саме не надано послуги у строки, передбачені умовами договору, що є порушенням ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, умов договору та підставою для стягнення штрафних санкцій - пені та штрафу відповідно до п.9.2 договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2018 відкрито провадження у справі №904/1735/18 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 31.05.2018.

В судовому засіданні 31.05.2018 розгляд справи відкладено до 19.06.2018.

19.06.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, про відсутність його вини у порушенні умов договору. Відповідачем було виконано роботи по відновленню працездатності програмного забезпечення та бази даних системи телемеханіки ЦСП позивача, які були пошкоджені вірусом-шифрувальником. Виконання даних робіт спричинило для ТОВ "Прогрессор" додаткові витрати у розмірі 120 000,00 грн. В подальшому ПАТ "Південний ГЗК" здійснило модернізацію обладнання - високовольтних комірок на підстанції №6 та відключені дроти системи телемеханіки, виконано заміну високовольтних осередків та встановлено несумісне з існуючою системою телемеханіки обладнання. Це спричинило повну зміну схеми підключень і необхідність модернізації системи телемеханіки, включаючи придбання додаткового обладнання та модернізацію програмного забезпечення, а також виконання додаткових монтажних і пусконалагоджувальних робіт, що також не було передбачено договором. Разом з тим, незважаючи на те, що роботи були виконані відповідно до затвердженого календарного плану, а обслуговування системи телемеханіки на підстанціях є окремим договірним обсягом робіт, посадовими особами ЦСП і ОГЕ ПАТ Південний ГЗК було неправомірно відмовлено представникам ТОВ "Прогрессор" в підписанні акту виконаних робіт на суму 5 961,60 грн. за обслуговування системи телемеханіки в диспетчерській ЦСП в листопаді 2017. Зазначені обставини, зумовлені діями вірусу-шифрувальника та дій самого позивача по модернізації свого обладнання без повідомлення ТОВ "Прогрессор" та внесення змін до договору, стали безумовною причиною неможливості своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань за договором на суму 17 884,80 грн. Вказані обставини є об'єктивними, а вина ТОВ "Прогрессор" в порушенні умов договору відсутня, отже відсутні і правові підстави для застосування позивачем положень п.9.2 Договору, адже його дія прямо пов'язана з наявністю вини підрядника.

Окрім того, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру неустойки. В обґрунтування поданої заяви, відповідач зазначає, що сума послуг, що були прострочені складає лише 17 884,80 грн., а розмір неустойки майже в 12 разів перевищує суму прострочених послуг та складає більше половини загальної вартості Договору (загальна вартість Договору складає 397 288,80 грн. Окрім того, відповідач звертає увагу, що позивачем необґрунтовано та не надано доказів на підтвердження понесення збитків у такому розмірі, що стало підставою для нарахування настільки значної суми неустойки.

В судовому засіданні 19.06.2018 розгляд справи відкладено до 26.06.2018.

26.06.2018 позивачем подано до суду відповідь на відзив де звертає увагу суду на п.4.2 договору відповідно до якого сторони визначили, що у разі виникнення обставин, що не залежать від підрядника та перешкоджають виконанню його зобов'язань у встановлені строки, підрядник має право ставити перед замовником питання щодо перенесення строків закінчення робіт. Однак, відповідачем не було порушено перед позивачем питання щодо перенесення строків закінчення робіт шляхом укладення відповідної додаткової угоди до договору.

У судовому засіданні 26.06.2018 оголошувалась перерва до 03.07.2018.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 03.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прогрессор" (далі - підрядник, відповідач) укладено Договір послуг №2016/у/ОГЭ/1290 (далі - договір) відповідно до п.1.1. якого (в редакції Додаткової угоди №1 від 14.09.2017) виконавець приймає на себе зобов'язання виконати у відповідності до проектно-кошторисної документації, доданої до Договору, послуги з технічного обслуговування системи телемеханіки ЦСП ПАТ "ПІВДГЗК" у 2016-2018 роках, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані по договору послуги.

Згідно з п.2.1. договору вартість наданих послуг, доручених виконавцю, визначена на підставі проектно-кошторисної документації та договірної ціни (додаток №2), які є невід'ємними частинами договору, та складає 397 288,80 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, за фактично надані послуги впродовж 60 календарних днів після підписання актів, виставлення рахунків-фактур, надання податкових накладних за фактично надані послуги.

Відповідно до п. 4.1 договору строк надання послуг, передбачених договором, узгоджується сторонами у Календарному плані надання послуг (далі - План), який є невід'ємною частиною договору (додаток 3). Початок надання послуг фіксується сторонами актом, який надає виконавець.

Відповідно до календарного плану надання послуг, послуги з технічного обслуговування системи телемеханіки ЦСП ПАТ "ПІВДГЗК" повинні надаватись з листопада 2016 року по березень 2018 року.

На виконання умов договором зобов'язання щодо надання вищезазначених послуг виконані частково на суму 315 348,00 грн. з ПДВ, що підтверджується, наступними актами приймання наданих послуг:

- №3-0-1-69-1 за листопад 2016 року на суму 28 648,80 грн.;

- №3-0-2-70-2 за листопад 2016 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-1-69-1 за січень 2017 року на суму 82 094,40 грн.;

- №3-0-2-70-4 за січень 2017 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-2-70-5 за лютий 2017 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-1-69-2 за липень 2017 року на суму 83 550,00 грн.;

- №3-0-2-70-6 за липень 2017 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-1-69-2 за вересень 2017 року на суму 79 323,60 грн.;

- №3-0-2-70-8 за вересень 2017 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-2-70-7 за вересень 2017 року на суму 5 961,60 грн.;

- №3-0-2-70-9 за жовтень 2017 року на суму 5 961,60 грн.

Відповідно до Плану станом на 01.04.2018 відповідач повинен був надати послуги на суму 397 288,80 грн. (додаток №3), останнім в порушення умов договору не надано послуги у встановлені договором строки.

Пунктом 9.2. договору передбачено, що у разі порушення строків надання послуг з вини виконавця, останній зобов'язаний сплатити замовнику пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,3% від загальної вартості послуг за договором, а у разі відставання від строків надання послуг більше ніж на 10 календарних днів, сплачувати на користь замовника штраф у розмірі 15% від вартості не виконаних у строк послуг.

Таким чином, враховуючи те, що відповідно до плану станом на 01.04.2018 відповідач повинен був надати послуги на суму 397 288,80 грн., проте відповідачем не надано послуги у встановлені договором строки позивачем нараховані відповідно до п.9.2 договору 199 041,69 грн. пені за період з 01.11.2017 по 16.04.2018 та 12 291,00 грн. 15% штрафу.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При виникненні обставин, що не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню його зобовязань у встановлені терміни, підрядник має право ставити перед Замовником питання про перенесення строків завершення робіт (п.4.2 договору). Відповідач не надав суду доказів реалізації свого права.

Перевіривши розрахунки позивача, суд визнає їх обґрунтованими.

Однак, при прийнятті рішення суд бере до уваги, що ст. 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Тобто, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією зі сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов'язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Враховуючи те, що позивач не надав доказів спричинення йому збитків прострочкою відповідача, штрафні санкції становлять третину вартості усіх робіт і перевищують вартість прострочених робіт, суд вважає, що законним і справедливим буде зменшення заявленої до стягнення пені до 59 712,51 грн. та штрафу до 6 145,50 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать 59 712,51 грн. пені, 6 145,50 грн. - штрафу, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77-79, 129, 232, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрессор" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Новоросійська, буд. 14, приміщення 2, ідентифікаційний код 37272781) на користь Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000) 59 712,51 грн. пені, 6 145,50 грн. штрафу та 3 170,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 складення повного судового рішення - 09.07.2018.

Суддя Е.М. Бондарєв