КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"05" липня 2018 р. Справа № 910/28306/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Власова Ю.Л.

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Супутник-АВ»

на рішення Господарського м. Києва від 18.11.2015 р. (повне рішення складено 08.12.2015 р.)

у справі № 910/28306/15 (суддя - Паламар П.І.)

за позовом Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

до Приватного підприємства «Супутник-АВ»

про стягнення заборгованості у розмірі 18661,24 грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» звернулося з позовом до Приватного підприємства «Супутник-АВ» про стягнення заборгованості за договором № ДПН-2013-12/102 від 30.12.2013 р. у загальному розмірі 18661,24 грн, з яких: 16256,50 грн - основний борг, 1675,53 грн - пеня та 729,21 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/28306/15.

Рішенням Господарського м. Києва від 18.11.2015 р. (повне рішення складено 08.12.2015 р.) у справі № 910/28306/15 позов Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство «Супутник-АВ» 22.06.2018 р. (згідно відбитку штампу для вхідної кореспонденції місцевого господарського суду) подало апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Також у тексті апеляційної скарги заявником викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, мотивовану тим, що Приватне підприємство «Супутник-АВ» не приймало участі у судовому засіданні в суді першої інстанції та не отримувало копії рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства «Супутник-АВ» передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України у чинній редакції незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з п. 13 Перехідних положень ГПК України у чинній редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України у редакції, яка діяла станом на дату ухвалення рішення суду, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином апеляційну скаргу на рішення Господарського м. Києва від 18.11.2015 р. (повне рішення складено 08.12.2015 р.) заявник мав подати у строк до 18.12.2015 р. включно. Разом з цим дану апеляційну скаргу подано 22.06.2018 р., тобто, значно більше ніж через один рік з дня складення повного тексту судового рішення.

При цьому судом враховано, що частина 2 статті 261 ГПК України стосовно відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від підстав пропуску строку на апеляційне оскарження містить винятки.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення відповідачем зазначено, що його не було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції. Разом з цим, колегія суддів зауважує на тому, що дане твердження заявника не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

У матеріалах даної справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого убачається, що місцезнаходженням Приватного підприємства «Супутник-АВ» є: 02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 168-Е, квартира 440. Дану обставину відповідачем підтверджено також і у поданій апеляційній скарзі.

На вказану адресу судом першої інстанції надсилалася копія ухвали від 04.11.2015 р. про порушення провадження у справі та копія повного тексту оскаржуваного рішення суду. Однак, вказані поштові відправлення було повернуто поштовим відділенням до суду з підстави «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційний суд звертає увагу, що за змістом ст. 64 ГПК України у редакції станом на час розгляду справи у суді першої інстанції, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому у статті 120 ГПК України у чинній редакції також міститься положення, відповідно до якого у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що Приватне підприємство «Супутник-АВ» було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції. Тому виключні підстави для відсутності можливості застосування до поданої апеляційної скарги ч. 2 ст. 261 ГПК України у даній ситуації відсутні.

Додатково слід наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» зазначив наступне: «Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності)».

Також У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 р. у справі «Мушта проти України» зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Отже апеляційний суд вказує на те, що оскільки у даній ситуації аргументи відповідача стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження не є переконливими, поновлення строку на оскарження рішення суду, що набрало законної сили більше двох років тому, призведе до порушення принципу res judicata (юридичної визначеності), про що і зазначає Європейський суд з прав у людини у своїх рішеннях.

Враховуючи подання даної апеляційної скарги з пропуском річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою Приватного підприємства «Супутник-АВ» на рішення Господарського м. Києва від 18.11.2015 р. у справі № 910/28306/15 має бути відмовлено з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 261 ГПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Супутник-АВ» на рішення Господарського м. Києва від 18.11.2015 р. у справі № 910/28306/15.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Приватному підприємству «Супутник-АВ» надіслати копію даної ухвали та апеляційну скаргу з доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 05.07.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

Ю.Л. Власов