УХВАЛА

м. Київ

06.07.2018Справа № 910/4494/18

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Товариствоаз обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття"

про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 позовну заяву і додані до неї документи повернуто ОСОБА_1.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 у справі №910/4494/18 скасовано, матеріали справи № 910/4494/18 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 10.04.2018, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року складає 1762 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли у позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зміст прохальної частини позовної заяви свідчить, що позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, а саме:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" від 03.03.2014 року, зазначені в документі, іменованому протоколом №03.03.14 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" від 03.03.2014 року;

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" від 15.04.2015 року, зазначені в документі, іменованому протоколом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" №01/12 від 25.01.2012 року.

Відтак, позивач мав сплатити судовий збір у загальній сумі 3524,00 грн. (1762,00 грн. х 2 = 3524,00 грн.).

Натомість, на підтвердження сплати судового збору за розгляд наведених позовних вимог позивачем до позову долучено квитанцію №66203 від 09.04.2018, згідно з якою сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн., а отже, лише за одну вимогу немайнового характеру.

За наведених обставин, позивачем не у повному обсязі сплачено судовий збір, розмір якого встановлений законом (сума недоплати судового збору становить 1762,00 грн.), відтак, позивачем не виконано вимоги п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому розмірі.

Крім того, позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу (ч. 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Натомість, позивачем в якості додатку № 5 до позовної заяви додано цілий ряд копій письмових доказів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. При цьому суд відзначає, що не є доказом засвідчення копій документів належним чином, напис на пакеті документів "прошито, пронумеровано", оскільки даний напис свідчить лише про прошиття, нумерацію певного пакету документів, а не про засвідчення, що кожний аркуш копії документа відповідає оригіналу, про що безпосередньо свідчить напис, передбачений пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має здійснити доплату судового збору за розгляд позову у розмірі 1762,00 грн.; надати копії письмових доказів (додаток № 5 до позовної заяви), засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Додатково суд звертає увагу позивача на редакцію позовної вимоги у прохальній частині позовної заяви: "Визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" від 15.04.2015 року, зазначені в документі, іменованому протоколом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сватівський завод експериментального лиття" №01/12 від 25.01.2012 року".

На підставі викладеного та керуючись 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- здійснення доплати судового збору за розгляд позову у розмірі 1762,00 грн.;

- надання копій письмових доказів (додаток № 5 до позовної заяви), засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.07.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Гумега