Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/374/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участі секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Невесевич М.В. - керівник;

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (м. Коростишів, Житомирська область)

до Фізичної особи - підприємця Ляшук Тетяни Петрівни (м. Коростишів, Житомирська область)

про стягнення 13241,98 грн.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ляшук Т. П. 13241,98 грн., з яких 10905,16 грн. боргу по орендній платі, 2336,82 грн. неустойки. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не сплату відповідачем орендної плати за користування торгівельним майданчиком, наданим в тимчасове платне користування для провадження торговельної діяльності.

Ухвалою від 30.05.2018 господарський суд відкрив провадження за даним позовом; постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

19.06.2018 до суду від відповідача надійшов лист щодо визнання позовних вимог; обізнаності з наслідками визнання позову та розгляду справи без її участі.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві; надав для огляду оригінали договору оренди від 31.12.2013, додаткової угоди від 17.12.2014 до договору оренди №296 від 31.12.2013 та прибуткових касових ордерів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Статуту, позивач є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств та правонаступником прав і обов'язків Кооперативного підприємства "Кооперативний ринок" відповідно до рішення Ради Засновників зборів від 25.11.2003 (протокол №5) (а. с. 8, 9).

Одним з видів діяльності позивача є організація і надання ринкових послуг населенню, організаціям, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку і надають послуги з надання в оренду основних засобів та торгових місць ринку (п.п. 2.3.2,2.3.3 Статуту).

В своїй діяльності позивач керується Статутом та Правилами торгівлі на ПР "Кооперативний ринок", затвердженими рішеннями Коростишівської міської ради № 762 від 03.04.2014, за якими адміністрація ринку при наданні продавцям торгівельних місць на визначений термін укладає з ними письмову угоду, в якій зазначається термін угоди, асортимент товарів, що реалізуються, розташування місця, умови оренди торгового місця, розмір та порядок оплати за оренду майна (а. с. 19 - 21).

31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою - підприємцем Васильєвою Тетяною Петрівною (в подальшому прізвище змінено на Ляшук) (орендар/відповідач) укладено договір оренди №296 (а. с. 10).

За умовами п. 1.1 Договору, предметом договору є торгівельний майданчик №113, загальною площею 6,75 кв.м., місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торгівельних місць ринку.

Відповідно до п.1.3 Договору, об'єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дати початку дії Договору відповідно до пункту 6 договору, тобто з 01.01.2014 року до 31.12.2014 року включно.

Додатковою угодою від 17.12.2014 до договору №296, дію договору було продовжено на новий строк, до 31.12.2015 (а. с.11).

Як зазначає позивач, в подальшому, дію договору було пролонговано на нові строки, на підставі ст.764 Цивільного кодексу України. Договір діяв до 31.12.2017.

Пунктом 3.1. сторони визначили, що орендна плата складає 389,47грн. на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата. Відповідно до пункту 4.3.3 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як вбачається з прибуткових касових ордерів, розрахунки відповідачем були проведені за січень-серпень 2015 року в загальній сумі 3115,76 грн. (а. с. 12-15).

За розрахунком позивача борг відповідача складається із заборгованості за чотири місяці 2015 року в розмірі 1557,88 грн.(389,47х4), за 2016 рік - 4673,64 грн. (389,47х12), за 2017 рік - 4673,64 грн., всього на загальну суму 10905,16 грн. (а. с.16).

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, 09.01.2018 позивач направив відповідачу претензію, в якій повідомив, що заборгованість по договору оренди становить 10905,16 грн., заявив про відсутність наміру пролонговувати договір оренди на новий строк та просив звільнити торгівельний майданчик №113. Одночасно попередив про нарахування неустойки за час прострочення користування торгівельним майданчиком №113 в подвійному розмірі (а. с.17).

Позивач, вважаючи договір оренди розірваним з 01.01.2018 та враховуючи, що відповідач не повернув предмет оренди, на підставі ст. 785 ЦК України заявив вимогу про стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком за час прострочення з 01.01.2018 по 01.04.2018 в сумі 2336,82 грн.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди №296 від 31.12.2013.

За ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Сплата наймачем орендної плати у встановлений строк є обов'язком, який випливає з положень статей 759, 762 Цивільного кодексу України та умов договору.

Водночас, порушенням зобов'язання згідно із ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Неналежним виконанням, виходячи з встановлених судом обставин, є несплата відповідачем орендної плати, що також тягне за собою правові наслідки, передбачені частиною 1 статті 782 Цивільного кодексу України.

Відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань та не провів розрахунки з позивачем в установлені договорами строки, за таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 10905,16 грн. заборгованості по оренді майна є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України орендодавець має право відмовитися від договору найма і вимагати повернення речі, якщо орендар не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

За п. 4.2.4 договору, орендодавець має право відмовитися від договору, якщо орендар систематично порушує умови договору, або не вносить орендну плату протягом двох місяців підряд.

Пунктом 6.3 Договору визначено, що орендар, який має намір укласти договір на наступний рік, зобов'язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення дії договору подати орендодавцю письмову заяву, інакше договір припиняє свою дію згідно з п. 6.1.

До суду не представлено доказів подачі відповідачем заяви про укладення договору на наступний строк.

Відповідно до ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач листом від 09.01.2018 відмовився від договору у зв'язку з тим, що відповідач не сплачував орендну плату та висунув вимогу про повернення торговельного майданчика №113.

Таким чином, договір оренди №296 діяв до 31.12.2017

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічна норма узгоджена сторонами у пункті 4.3.8 Договору, відповідно до якого, у разі припинення або розірвання договору, орендар зобов'язаний у 7-ми денний термін звільнити об'єкт оренди та повернути його орендодавцеві у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

У свою чергу, закінчення строку дії договору за загальним правилом припиняє права і обов'язки його сторін, але не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч. 2 ст. 785 ЦК України).

Оскільки відповідач не виконав свого обов'язку щодо повернення орендованого торгівельного майданчика, позивач нарахував відповідачу неустойку в розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за час прострочення, а саме: за період з 01.01.2018 по 01.04.2018, яка складає 2336,82 грн. (а. с.16).

Враховуючи, що матеріали справи не місять доказів повернення позивачу об'єкту оренди, заявлена позивачем вимога про стягнення неустойки є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України унормовано, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до положень ч.1 ст.130 ГПК України, яка кореспондуються з ч.4 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У матеріалах справи є платіжне доручення №994 від 15.05.2018 про сплату позивачем судового збору на загальну суму 1762,00 грн. (а. с. 5).

Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №994 від 15.05.2018 за заявою позивача, про що буде постановлено відповідну ухвалу господарського суду.

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача 881,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Ляшук Тетяни Петрівни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12501, Житомирська область, м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, ):

- 10905,16 грн. боргу;

- 2336,82 грн. неустойки;

- 881,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.06.18

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (реком. з повід.)