ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/8337/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи касаційну скаргу Дніпровської міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 (суддя Васильєв О.Ю.) та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 (у складі колегії суддів: Дармін М.О. (головуючий), Іванов О.Г., Кузнецова І.Л.)

у справі № 904/8337/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ель-Ка"

до Дніпропетровської міської ради

про визнання договору оренди землі поновленим,

Учасники справи: не викликалися та не повідомлялися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.16 р. у справі № 904/8337/16 було визнано поновленим договір оренди землі від 26 вересня 2007 року, укладений між ТОВ "Ель-ка" та Дніпропетровською міською радою, площею 2,0029 га, кадастровий номер :01:666:0083, розташованої за адресою: по вул. Шпаковій у районі буд. № 8 (Амур-Нижньодніпровський район), зареєстрованої у Державному реєстрі земель 08.10.2007р. за № 78.

30.06.17 р. ТОВ "Ель-ка" ( позивач ) звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення в частині строку, на який поновлено договір оренди, конкретних дат початку та закінчення строку дії поновленого договору оренди.

Заяву обґрунтовував тим, що оскільки в резолютивній частині судового рішення не було вказано чіткої дати початку і закінчення строку оренди, виконати рішення суду стало неможливим, відсутність конкретних дат перешкоджало державному реєстратору провести державну реєстрацію оренди.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у справі №904/8337/16, яку залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017, роз'яснено рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 наступним чином: договір оренди землі від 26 вересня 2007 року, укладений між ТОВ "Ель-ка" та Дніпропетровською міською радою, площею 2,0029 га, кадастровий номер :01:666:0083, розташованої за адресою: по вул. Шпаковій у районі буд. №8 (Амур-Нижньодніпровський район), зареєстрованої у Державному реєстрі земель 08.10.2007р. за № 78; вважається поновленим з 10.10.2015 р. строком на 5 років до 10.10.2020 р.

15.08.2017 Дніпровська міська рада звернулася до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у справі № 904/8337/16.

На підставі частини 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності 15.12.2017, та на підставі розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.12.2017 № 38-р зазначену касаційну скаргу разом зі справою передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (супровідний лист від 03.01.2018 № 08.03-07/1716).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 904/8337/16 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 904/8337/16 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у зазначеній справі; ухвалено здійснити перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 904/8337/16 заяву головуючого судді Берднік І.С. від 02.05.2018 про самовідвід у справі №904/8337/16 задоволено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2018 у справі № 904/8337/16 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Дніпровською міською радою заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у справі № 904/8337/16 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

17.05.2018 суд постановив ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви відповідача про зупинення виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 та ухвалено про здійснення розгляду касаційної скарги у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

Скаржник (відповідач) мотивує свою касаційну скаргу тим, що ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду винесені з порушенням норм процесуального права, а саме ст. 89 ГПК України.

Крім того скаржник вважає, що місцевий суд вніс до рішення нові фактичні дані, а саме встановив конкретну дату початку та закінчення строку дії поновленого договору оренди, проте, поновлення договору оренди земельної ділянки було визначено додатковою угодою про поновлення договору оренди землі, серед яких термін оренди був встановлений два роки, а ухвалою судом при роз'ясненні рішення визначено строк п'ять років.

З огляду на викладене, відповідач у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду та постанову апеляційного суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про роз'яснення рішення.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені обставини, Верховний Суд в межах перегляду справи у касаційній інстанції обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначеного судового рішення, доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1,3 ст.304 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017 (далі ГПК України), ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених п.п.2 і 3 ч.1 ст. 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.300 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

3. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права."

З урахуванням викладеного, судом не приймаються та не розглядаються доводи скаржника, пов'язані з переоцінкою доказів, визнанням доведеними/недоведеними або встановленням по новому обставин справи.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про роз'яснення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 у справі № 904/8337/16.

Звертаючись до суду із заявою про роз'яснення рішення суду, ТОВ "Ель-Ка" посилалося на те, що в резолютивній частині судового рішення не було вказано чіткої дати початку і закінчення строку оренди, виконати рішення суду стало неможливим, оскільки відсутність конкретних дат перешкоджало державному реєстратору провести державну реєстрацію оренди, тому просило суд роз'яснити резолютивну частину рішення зазначивши строк, на який поновлено договір, та конкретну дату початку й закінчення строку дії поновленого договору.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, роз'яснюючи рішення суду, виходив із того, що договір оренди землі від 26.09.2007 (з урахуванням укладеної сторонами додаткової угоди від 23.10.2014) припинив свою дію з 09.10.2015 на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Закону України "Про оренду землі" та пункту 12.3 договору за закінченням строку, на який його було укладено, тому він вважається поновленим з 10.10.2015 строком на 5 років -до 10.10.2020.

При цьому судами було взято до уваги, що приймаючи рішення, про скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.2017 у справі № 904/8337/16 та залишення в силі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 у справі № 904/8337/16, Вищий господарський суд України в мотивувальній частині постанови від 25.05.2017р. у справі № 904/8337/16, встановив наступні фактичні обставини :

"На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.06.2007 № 198/16, 26.09.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ель-ка", як орендарем, та Дніпропетровською міською радою, як орендодавцем, укладено договір оренди землі, за умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під індивідуальну житлову забудову, яка знаходиться за адресою: по вул. Шпаковій у районі буд. № 8 (Амур-Нижньодніпровський район) та зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :01:666:0083. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, інші об'єкти інфраструктури.

Договір укладено на п'ять років.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною А.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2170. Договір зареєстрований у ДМВ ДРФ "Центра" ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.10.2007 за № 78.

Факт передання земельної ділянки в оренду позивачу підтверджено підписаним сторонами актом приймання-передачі земельної ділянки від 26.09.2007, копію якого залучено до матеріалів справи (т.1, а.с.14).

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 25.12.2013 № 188/45 та укладеної сторонами додаткової угоди від 23.10.2014 договір оренди землі від 26.09.2007 поновлено на 2 роки, починаючи з 09.10.2013, тобто до 09.10.2015.

Пунктом 3.2 договору оренди землі від 26.09.2007 передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку договору звернутись до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, то за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

У зв'язку з закінченням строку дії договору оренди, позивач 03.09.2015 звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди землі № 2170 від 26.09.2007, який отримано відповідачем 03.09.2015, що підтверджено відповідною відміткою про отримання в нижньому правому куті цього клопотання (т.1, а.с.82). При цьому, до листа додано договір оренди землі та додаткову угоду до договору оренди землі. Письмових заперечень у місячний термін від відповідача позивач не отримував."

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши зміст рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 у справі № 904/8337/16 (т.1 а.с. 154-159) , постанови Вищого господарського суду України у справі № 904/8337/16 від 25.05.2017 та ухвали місцевого господарського суду від 13.07.2017р. про роз'яснення рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2016 у справі № 904/8337/16 (т.2 а.с. 155-157), не встановив в оскаржуваній ухвалі від 13.07.2017 зміни суті рішення від 24.10.2016 чи Постанови ВГСУ від 25.05.2017.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, постановою Верховного Суду України від 18.10.2017 було частково задоволено заяву про перегляд постанови ВГСУ Дніпровської міської ради, постанову Вищого господарського суду України від 25.05.2017 у справі № 904/8337/16 скасовано, справу передано на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

В постанові від 18.10.2017 Верховний Суд України вказав, що судами також установлено, що згідно з додатковою угодою від 23 жовтня 2014 року договір оренди землі від 26 вересня 2007 року поновлено строком на два роки, починаючи з 09 жовтня 2013 року, тобто до 09 жовтня 2015 року. 03 вересня 2015 року ТОВ "Ель-ка" звернулося до Дніпропетровської міської ради із клопотанням про поновлення договору оренди землі від 26 вересня 2007 року (за місяць до спливу строку договору оренди землі). Разом із цим, як вбачається із позовних вимог, ТОВ "Ель-ка" просить суд визнати поновленим договір оренди земелі строком на п'ять років, тобто на новий строк (зміна істотних умов договору). За таких обставин, порядок та умови реалізації переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) передбачено частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Вирішуючи цей спір, необхідно брати до уваги положення частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", дотримання передбаченої наведеними нормами процедури поновлення договору оренди землі та встановити наявність чи відсутність порушення переважного права цієї особи на поновлення договору оренди землі на новий строк.

На підставі викладеного та беручи до уваги:

- що рішенням господарського суду від 24.10.16 р. у даній справі № 904/8337/16 визнано поновленим договір оренди землі від 26 вересня 2007 року, проте, взагалі не зазначено, на який саме строк з датами початку та закінчення цього строку;

- розбіжності в тлумаченні Верховним Судом України та Вищим господарським судом України щодо того, чи мав місце в даному випадку "той самий" чи "новий" строк;

- що на даний час остаточного рішення по справі №904/8337/16 не прийнято, справа перебуває на розгляді по суті в апеляційному суді після скасування Верховним Судом України судових рішень апеляційного та касаційного судів та направлення справи для розгляду до апеляційного суду,

колегія суддів касаційного суду по даній справі вважає, що висновки, викладені в оскаржуваних ухвалі та постанові, що спірний договір вважається поновленим з 10.10.2015 р. саме строком на 5 років до 10.10.2020 р., є передчасними, у зв'язку з чим оскаржувана постанова апеляційного суду та ухвала суду першої інстанції підлягають скасуванню з направленням даної справи на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.308 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:

2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду."

Відповідно до п.1 ч.3 ст.310 Господарського процесуального кодексу України:

"Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази."

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2017 у справі № 904/8337/16 скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський