ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2018 Справа № 19/49-10
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. розглянувши матеріали справи № 19/49-10

за заявою кредитора - фізичної особи підприємця Бондаренка Сергія Миколайовича (41800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

до боржника - Фермерського господарства «Садко Р.І.» (42356, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2),

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

В провадження господарського суду Сумської області знаходиться справа № 19/49-10 про банкрутство Фермерського господарства «Садко Р.І.» (42356, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 12.05.2010 порушено провадження у справі № 19/49-10 про банкрутство Фермерського господарства «Садко Р.І.».

Ухвалою господарського суду Сумської області від 03.03.2011 у справі № 19/49-10 затверджено реєстр вимог кредиторів у даній справі.

Постановою господарського суду Сумської області від 28.04.2011у даній справі боржника було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Чупруна Є.В.

В жовтні 2014 року до господарського суду надійшла заява № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 ліквідатора у даній справі про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством «Садко Р.І» та ОСОБА_4 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010 року, укладеної між тими ж сторонами.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 у задоволенні заяви ліквідатора Фермерського господарства «Садко Р.І.» № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 про визнання недійсним договору купівлі-продажу зернозбирального комбайну і устаткування від 26.12.2009 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, що укладені між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у справі № 19/49-10 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 19/49-10 касаційну скаргу ліквідатора Фермерського господарства «Садко Р.І.» Чупруна Є.В. задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та ухвалу господарського суду Сумської області від 25.05.2017 у справі № 19/49-10 скасовано, а зазначену справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

27.06.2018 матеріали зазначеної справи надійшли на адресу господарського суду Сумської області.

Відповідно до розпорядження заступника керівника апарату господарського суду Сумської області від 27.06.2018 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 19/49-10.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 27.06.2018 визначено суддю Спиридонову Н.О.

Пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положенням частини четвертої статтею 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» про банкрутство, з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України в Постанові від 13.04.2016 у справі № 908/4804/14.

Відповідно до пункту 9 частини першої Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядається за правилами, що діють після набрання чинністю цією редакцією Кодексу.

Згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, вищезазначена заява підлягає розгляду в судовому засіданні із повідомленням кредиторів та ліквідатора.

Керуючись статтею 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», 20, 120, 176, 177, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд заяви № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 ліквідатора у справі № 19/49-10 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_4 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладеної між тими ж сторонами призначити в судове засідання на 31 липня 2018 року о 11 год. 00 хв. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка, 18/1, 1-й поверх, зал судових засідань № 4.

2. Зобов'язати кредиторів, ліквідатора та ОСОБА_4 надати суду письмові пояснення в обґрунтування їх позицій у справі щодо заяви ліквідатора № 02-01/19/49-10/1303 від 16.10.2014 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 26.12.2009 року між Фермерським господарством «Садко Р.І.» та ОСОБА_4 та угоди про залік зустрічних грошових вимог від 22.01.2010, укладеної між тими ж сторонами.

3. Повідомити кредиторів, ліквідатора та ОСОБА_4 про право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про обов'язок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації.

4. Копію ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору та ОСОБА_4

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:htps://court.gov.ua/sud5021/.

Суддя Н.О. Спиридонова

Примітка. Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобов'язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

4. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України,учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини сьомої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.