ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2018 р.м. Харків Справа № 922/1535/18

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Чистякової І.О.
за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_1 , м. Харків
про стягнення 5306,74 грн.
за участю представників:
позивача - Ткаченко К.О. за довіреністю № 02-16/7898 від 29.12.2017;

відповідача - Сумцової Н.В. за довіреністю № 3 від 02.01.2018;

3-ї особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова суми заборгованості у розмірі 5306,74 грн., з яких: 4861,24 грн. - пеня за січень 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року та 445,50 - 3 % річних за січень 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №11058 від 25.04.2005 щодо своєчасної оплати вартості електричної енергії, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення 4861,24 грн. - пені за січень 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року та 445,50 - 3 % річних за січень 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року.

Також, позивач у позовній заяві просить суд залучити до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військову частину НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається, зокрема на те, що на підставі договору про постачання електричної енергії від 25.04.2005 № 11058 позивач відпускає Військовій частині А-1215 електричну енергію. Також, 05.01.2015 між позивачем, Військовою частиною НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 11058 за якою сторони змінили в п. 4.5 додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник".

Тобто відповідно до умов додаткової угоди відповідач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії один раз за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Отже, рішення по справі може вплинути на права та обов`язки Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1535/18. Зазначено, що справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 27 червня 2018 р. о 09:30 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_1 .

21.06.2018 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №17960), який приєднано судом до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти позову, зокрема посилаючись на те, що він є бюджетною організацією та несвоєчасна оплата за використану електричну енергію була здійснена, у зв`язку несвоєчасним фінансуванням з державного бюджету України та просить зменшити розмір пені на 90%.

22.06.2018 представник позивача надав до суду заяву (вх. №18040) про зміну найменування позивача.

В обґрунтування заяви позивач посилається, зокрема на те, що 07.06.2018 у результаті проведення державної реєстрації змін до статуту АК "Харківобленерго" у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" змінила назву на Акціонерне товариство "Харківобленерго".

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання позивача.

Розглянувши заяву позивача про зміну найменування позивача, судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання від 27.06.2018 було постановлено ухвалу про задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

У п.1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам роз`яснено, що господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Зі статуту Акціонерного товариства "Харківобленерго", затвердженого 30 травня 2018 року позачерговими Загальними зборами АК "Харківобленерго", вбачається, що Акціонерне товариство "Харківобленерго" є правонаступником усіх прав та обов`язків Державної акціонерної енергопостачальної компанії "Харківобленерго" та зазначені зміни були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.06.2018 за №1000465.

Враховуючи вищевикладене, судом задоволено клопотання позивача про заміну найменування позивача на Акціонерне товариство "Харківобленерго".

Представник позивача в судовому засіданні 27.06.2018 надав відповідь на відзив, в якому заперечував проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені, оскільки вважає, що вказані обставини не є винятковими та несвоєчасне проведення розрахунків з позивачем за спожиту електричну енергію негативно впливає на майновий стан позивача.

У судовому засіданні 27.06.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та з урахуванням несвоєчасного фінансування з державного бюджету України, незадовільний майновий стан, просив зменшити розмір пені на 90%.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

25.04.2005 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивач) та Військовою частиною НОМЕР_1 (третя особа) був укладений договір про постачання електричної енергії № 11058 (надалі - договір).

Відповідно до "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями), (Правила) договір про постачання електричної енергії є основним документом, що регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Таким чином, договір визначає погодження його умов обома сторонами.

Відповідно до п. 9.11. Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2005 року, а в частині розрахунків - до їх повного завершення. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь - якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

На підставі п. 9.11. Договір пролонгований на 2018 рік.

Пунктом 2.1.2 Договору передбачено, що постачальник електричної енергії зобов`язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6,7 Договору, відповідно до додатку №1 "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності Споживачу" та додатку №2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п.2.2.5 Договору споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування.

У п. 5 додатка 2 до Договору (з урахуванням додаткової угоди від 05.01.2015) сторони визначили, що остаточний розрахунок Споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого Постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем, та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "Акт про використану електричну енергію". Для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 10 банківських днів з дня його отримання. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

У п. 6 додатка 2 до Договору (з урахуванням додаткової угоди від 05.01.2015) сторони визначили, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком нарахувань Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

05.01.2015 між позивачем, Військовою частиною А-1215 (споживач - третя особа) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова (платник - відповідач) укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії №11058, відповідно до якої сторони змінили в п.4.5 додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків" слово "Споживач" на "Платник".

Відповідно до п.4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.2.5 цього Договору, з порушенням термінів визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індекс інфляції. Сума пені нараховується Споживачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку №2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремою строчкою.

Згідно п. 4.1., п.4.2. додатка 2 до Договору в редакції додаткової угоди до Договору від 05.01.2015 оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії (в тому числі така, що надійшла на підставі визнаної претензії або за рішенням суду) з ПДВ, здійснюється Платником (відповідачем) протягом 10 операційних днів з моменту отримання Споживачем (3-ю особою) рахунку та акту звіряння взаєморозрахунків.

Плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індекс інфляції, плата за надання Споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ та Глав КЕУ ЗС України) та інші платежі перераховуються Платником на поточний рахунок Постачальника (позивача) в термін 10 операційних днів після отримання Споживачем рахунку, акту звіряння взаєморозрахунків або акту виконаних робіт.

Позивач виконав свої зобов`язання по Договору у повному обсязі, здійснив у грудні 2017 року відпуск електричної енергії Споживачу (3-й особі) та виставив до сплати рахунок № 11058 на оплату за використану електроенергію за грудень 2017 р. на суму 163578,32 грн. (арк.46), здійснив у лютому 2018 року відпуск електричної енергії Споживачу (3-й особі) та виставив до сплати рахунок № 11058 на оплату за використану електроенергію за лютий 2018 р. на суму 294310,62 грн. (арк.48) та здійснив у березні 2018 року відпуск електричної енергії Споживачу (3-й особі) та виставив до сплати рахунок № 11058 на оплату за використану електроенергію за березень 2018 р. на суму 305423,60 грн. (арк.49).

Вищезазначені рахунки 3-я особа отримала 02.01.2018, 01.03.2018 та 02.04.2018 відповідно, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень (арк. 54, 55, 57).

Проте, відповідачем рахунок за грудень 2017 року було сплачено лише 26.01.2018, що підтверджується платіжним дорученням №13, рахунок за лютий 2018 року було сплачено лише 21.03.2018, що підтверджується платіжними дорученнями №№191, 192 та рахунок за березень 2018 року було сплачено лише 18.04.2018, що підтверджується платіжними дорученнями № 319 та № 320, а також реєстрами проведення оплат згідно вказаних платіжних доручень, які долучено до матеріалів справи.

Таким чином, позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії від 25.04.2005 № 11058 по сплаті спожитої в грудні 2017 р., лютому 2018 року та березні 2018 року електричної енергії нараховано пеню в розмірі 4861,24 грн. та 445,50 грн. - 3% річних станом на 01.05.2018 р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом перевірено розрахунок пені та 3% річних за допомогою системи "Ліга Закон" та встановлено, що розрахунок позивача - пені та 3 % річних є вірним та позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 4861,24 грн. та 3% річних у розмірі 445,50 грн. підлягають задоволенню як правомірні.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У п. 3.17.4 постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", роз`яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

За таких обставин, суд не вважає даний випадок винятковим, оскільки відповідач посилається на ту обставину, що причиною невиконання зобов`язань перед позивачем є несвоєчасне фінансування з державного бюджету України, незадовільний майновий стан відповідача, проте документального підтвердження майнового становища відповідача до суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що затримка бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446. Так, Верховний Суд України зазначив, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Також, суд зазначає, що зменшення суми пені на 90 % є значним та не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

За таких обставин, суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про зменшення розміру пені на 90 %,

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. слід покласти на відповідача, оскільки позов задоволено повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про зменшення розміру пені.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, ідентифікаційний код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ідентифікаційний код 00131954) суму пені в розмірі 4861,24 грн., 3% річних в сумі 445,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 27.06.2018 р.

Суддя І.О. Чистякова