ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2250/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни",

представник боржника - не з'явився ,

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А.,

представники кредитора - Мушкало С.М. (довіреність №32 від 25.05.2018), Даців С.Я. (довіреність від 02.05.2018), Шишковський Б.Л. (довіреність від 02.05.2018),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал",

представник кредитора - не з'явився

арбітражний керуючий, ліквідатор, Шабас Геннадій Вікторович - не з'явився,

розглянувши касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А.

на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2017

у складі судді: Швидкін А.О.

та постанову Харківського апеляційного господарського суду (щодо визнання вимог ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал") від 26.02.2018

у складі колегії суддів: Фоміна В.О. (головуючий), Здоровко Л.М., Тарасова І.В.

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2016 порушено провадження у справі № 922/2250/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (далі - ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", боржник), на підставі ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

2. Постановою господарського суду Харківської області від 01.08.2016 у цій справі (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором Товариства призначено Голову ліквідаційної комісії Шабаса Геннадія Вікторовича, якого зобов'язано виконати всі дії по ліквідації банкрута, інше.

3. 02.08.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за № 34108. Визначено граничний строк для заявлення грошових вимог кредиторів до боржника.

4. 23.08.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт кепітал" (далі - ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", кредитор) до господарського суду Харківської області надійшла Заява з грошовими вимогами до боржника, в якій заявник просив визнати кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" в сумі 140 067 155,00 грн., та задовольнити їх у передбаченому законом порядку.

4.1. Заява кредитора ґрунтується на договорах факторингу № 04-04/16-01, № 04-04/16-02, № 04-04/16-04, № 04-04/16-05, № 04-04/16-06, № 04-04/16-07 укладених 01.04.2016, за якими первісні кредитори відступили ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" своє право вимоги до ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", за договорами поруки.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2017 у цій справі визнано вимоги кредитора ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" до боржника у розмірі 140 067 155,00 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів до четвертої черги; витрати кредитора зі сплати судового збору у розмірі 2 756,00 грн. включено до першої черги задоволення вимог кредиторів.

6. Ухвала суду мотивована тим, що ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" свої зобов'язання за договорами поруки не виконало, заява ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" подана у строки передбачені ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доводи заявника ґрунтуються на приписах чинного законодавства.

7. Під час розгляду Заяви ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", судом першої інстанції встановлено:

7.1. між ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (поручитель), ТОВ "Дексатгруп" (кредитор), та ТОВ "Вілік Буд" (боржник), в забезпечення виконання Договорів підряду № 05/04-12 від 04.04.2012 та № 03/04-12 від 03.04.2012, були укладені Договори поруки № 05/04-12П від 04.10.2014 та № 03/04-12П від 05.10.2014.

7.2. 23.10.2014 між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 23/07-12 від 23.07.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 23/07-12/ПЗ.

7.3. 07.10.2014 між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 03/04-12 від 05.04.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 03/04-12/ПЗ.

7.4. 07.10.2014 між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 01/06-12 від 07.06.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 01/06-12/ПЗ.

7.5. 07.10.2014 між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 02/06-12 від 11.06.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 02/06-12/ПЗ.

7.6. 07.10.2014 між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 02/04-12 від 04.04.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 02/04-12/ПЗ .

7.7. Між ТОВ "Куксинель" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань перед Кредитором (ТОВ "Куксинель") за Договором підряду на виконання робіт № 03/06-12 від 13.06.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 03/06-12/ПЗ від 13.10.2014.

7.8. 05.10.2014 між ТОВ "Прядко" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") зобов'язань за Договором підряду на виконання робіт № 02/04-12 від 04.04.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 02/04-12/ПЗ.

7.9. Між ТОВ "Прядко" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником зобов'язань перед Кредитором за Договором підряду на виконання робіт № 01/04-12 від 04.04.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 01/04-12/П від 05.10.2014.

7.10. 05.10.2014 між ТОВ "Украгроіндекс" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником (зобов'язань перед Кредитором за Договором підряду на виконання робіт № 23/02-12 від 23.02.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 23/02-12/П.

7.11. Між ТОВ "Украгроіндекс" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник) в якості забезпечення виконання Боржником його зобов'язань перед кредитором за Договором підряду на виконання робіт № 03/04-12 від 04.04.2012 (основний договір), укладено Договір поруки № 03/04-12/П від 05.10.2014.

7.12. За умовами вказаних договорів поруки, з урахуванням додаткових угод до них, порукою забезпечувались вимоги кредиторів (ТОВ "Декстагруп", ТОВ "Куксинель", ТОВ "Прядко", ТОВ "Украгроіндекс") щодо виконання Боржником (ТОВ "Вілік Буд") комплексу робіт за основними договорами (Договорами підряду) в терміни, передбачені основними договорами та/або сплати штрафних санкцій, передбачених Розділом 8 основних договорів, та/або виконання інших фінансових зобов'язань, в тому числі, але не виключно, повернення коштів у зв'язку з неналежним виконанням Договору.

7.13. 05.10.2014 між ТОВ "Ті-Ей-Бі Авіа Груп" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником зобов'язань перед Кредитором за Договором купівлі - продажу векселів №1/09-12 від 25.09.2012 (Основний договір), укладено Договір поруки № 03/04-12/П.

7.14. Між ПП "Радуга Буд" (Кредитор), ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (Поручитель) та ТОВ "Вілік Буд" (Боржник), в забезпечення виконання Боржником зобов'язань перед Кредитором за Договором купівлі - продажу векселів №12-040313 від 04.03.2013 (Основний договір), укладено Договір поруки №12-040313ПЗ від 12.06.2014.

7.15. 01.04.2016 між ТОВ "Декстагруп" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-01; між ТОВ "Куксинель" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-02; між ТОВ "Прядко" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-04; між ТОВ "Украгроіндекс" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-07; між ТОВ "Ті-Ей-Бі Авіа Груп" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-06; між ПП "Радуга Буд" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор) укладено Договір факторингу № 01-04/16-05.

7.16. За умовами наведених вище Договорів факторингу (зміст є ідентичним), Клієнт (ТОВ "Декстагруп", ТОВ "Куксинель", ТОВ "Прядко", ТОВ "Украгроіндекс", ТОВ "Ті-Ей-Бі Авіа Груп", ПП "Радуга Буд") зобов'язався передати у власність Фактору (ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал"), а Фактор - прийняти право вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором; одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення; винагорода фактора за фінансування клієнта відповідно до цих договорів полягає у дисконтуванні суми боргу, що складають предмет прав вимоги; винагорода вважається отриманою фактором у момент сплати фактором суми фінансування; права вимоги переходять від Клієнта до Фактора у дату відступлення (в дату підписання цього договору), після чого фактор одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобов'язань за первинними договорами і договорами забезпечення.

8. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.09.2017, апеляційну скаргу АТ "Єврогазбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2017 у справі № 922/2250/16 залишено без змін.

9. Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 касаційну скаргу АТ "Єврогазбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. задоволено частково, постанову апеляційного суду від 05.09.2017 скасовано, справу №922/2250/16 (щодо грошових вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал") передано на новий апеляційний розгляд до Харківського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Судом касаційної інстанції зазначено, що обставин щодо суті, підстав та правової природи основного зобов'язання (основних зобов'язань), стосовно кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", судом першої інстанції встановлено не було. Водночас, судом апеляційної інстанції, під час апеляційного провадження з перегляду оскаржуваної ухвали місцевого суду, були прийняті на підтвердження вказаних вимог нові докази: копії квитанцій про перерахування коштів, актів приймання-передачі документів, договорів підряду, банківських виписок, договору купівлі-продажу цінних паперів тощо, на підставі яких й прийнята оскаржувана постанова. Проте, суд апеляційної інстанції, незважаючи на норми ст. 99 ГПК України, не надав відповідним доказам правову оцінку в контексті приписів ч. 1 ст. 101 ГПК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

10. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 апеляційну скаргу АТ "Єврогазбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. залишено без задоволення; ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2017 у справі № 922/2250/16 (щодо вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал") залишено без змін.

11. Приймаючи постанову, апеляційний господарський суд, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, виходив з того, що господарські договори, на підставі яких виникли кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", спрямовані на здійснення господарських операцій між контрагентами, про що не заперечують сторони, заборгованість ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" перед ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" виникла на підставі договорів факторингу № 04-04/16-01, № 04-04/16-02, № 04-04/16-04, № 04-04/16-05, № 04-04/16-06, № 04-04/16-07 у розмірі 140 067 155,00 грн., які у встановленому законодавством порядку не визнані недійсними.

12. Відхиляючи доводи АТ "Єврогазбанк", апеляційний суд вказав таке:

12.1. Згідно інформації Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/58626364), ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №922/1023/16 (порушеної за заявою ТОВ "Вілік Буд" про визнання банкрутом ТОВ "Євро-готель-груп") визнано вимоги ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" в сумі 134 612 850,00 грн. та включено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 756,00 грн. включено до першої черги реєстру вимог кредиторів (залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017).

Під час розгляду кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" у справі №922/1023/16, судами встановлено наявність заборгованості у ТОВ "Вілік Буд" за договорами підряду на виконання робіт, укладених між ТОВ "Вілік Буд" та: ТОВ "Дексатруп" (договори №05/04-12 від 04.04.2012, №03/04-12 від 03.04.2012), ТОВ "Куксинель" (договори № 23/07-12 від 23.07.2012, №03/04-12 від 05.04.2012, №02/06-12 від 11.06.2012, №02/04-12 від 04.04.2012, №03/06-12 від 13.06.2012), ТОВ "Прядко" (договори №01/04-12 від 04.04.2012, №02.04.2012 від 04.04.2012), ТОВ "Укранроіндекс" (договори №03/04-12 від 04.04.2012, 23/02-14 від 05.10.2014), а також наявність заборгованості за договорами купівлі-продажу, укладених між ТОВ "Вілік Буд" та: ПП "Радуга Буд" (договір №12-040313 від 04.03.2013) та ТОВ "ТІ-ЕЙ-БІ АВІА ГРУП" (договір №1/09-12 від 25.09.2012).

Судом апеляційної інстанції вказані обставини визнані преюдиційними, такими що не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Водночас, апеляційний суд вказав на обізнаність АТ "Єврогазбанк" щодо вказаних обставин, оскільки Банк є кредитором у справі №922/1023/16 та був скаржником за апеляційною та касаційною скаргами щодо розгляду кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал".

12.2. Додатковими угодами №1 строк дії всіх Договорів поруки було продовжено до 31.12.2016, таким чином строк пред'явлення вимоги закінчився 01.10.2016, тобто після звернення ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" до суду з заявою про визнання його вимог.

12.3. ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал", відповідно до рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1825 від 06.06.2013, без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства має право надавати наступні фінансові послуги: факторинг, надання фінансових кредитів за рахунок власних коштів.

На момент укладення Договорів факторингу з ТОВ "Дексатгруп", ТОВ "Куксинель", ТОВ "Прядко", ТОВ "Украгроіндекс" - ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" мало статус фінансової установи, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК№396 від 06.06.2013р. (безстрокове), яка наявна в матеріалах справи.

12.4. 15.04.2014 між ПП "Радуга Буд" та ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" укладено Додаткову угоду №1 до Договору факторингу №01-04/16-05 від 01.04.2016, якою сторони виправили описку у Договорі, шляхом уточнення найменування (організаційно-правової форми) Клієнта: вирішено за текстом договору та усіх додатків до нього вважати вірним найменування клієнта "Приватне підприємство "Радуга Буд" замість "Товариство з обмеженою відповідальністю "Радуга Буд".

12.5. Сторонами Договору поруки №1/09-12П/ПЗ від 20.06.2014 була укладена Додаткова угода №1 від 16.07.2014, за якою п.1.1 Розділу 1 "Предмет договору" викладено в наступній редакції: "За договором Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його зобов'язань перед Кредитором за Договором купівлі - продажу векселів №1/09-12 від 25.09.2012 (надалі іменуються "Основний договір"), а також всіма додатковими угодами до нього, в тому числі Додатковою угодою від 26.03.2012 р. та Додатковою угодою №2 від 29.10.2012 р., в обсязі зобов'язань, визначених Основним договором".

12.6. Сторонами Договору поруки №12-040313ПЗ від 12.06.2014 була укладена Додаткова угода №1 від 15.07.2014, за умовами якої п.1.1 Розділу 1 "Предмет договору" викладено в наступній редакції: "За договором Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його зобов'язань перед Кредитором за Договором купівлі-продажу векселів №12-040313 від 04.03.2013 (надалі іменуються "Основний договір"), а також всіма додатковими угодами до нього, в тому числі Додатковою угодою від 05.03.2013 та Додатковою угодою №2 від 08.04.2013, в обсязі зобов'язань, визначених Основним договором".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2017 та постановою апеляційного суду від 26.02.2018, АТ "Єврогазбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове судове рішення, яким у визнанні грошових вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" відмовити повністю.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

14. Ухвалою Верховного Суду від 18.04.2018, у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняк В.Я. (головуючий), Катеринчук Л.Й., Пєсков В.Г. (визначеній за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, Протокол від 05.04.2018), прийнято справу № 922/2250/16 господарського суду Харківської області до провадження; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Єврогазбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А.; повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду касаційної скарги (07.06.2018); надано строк для подання відзивів.

15. 04.06.2018 до Суду від ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" надійшов Відзив на касаційну скаргу АТ "Єврогазбанк" (щодо грошових вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал"), з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

16. 07.06.2018 до Верховного Суду від ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" (електронною поштою) надійшов Відзив на касаційну скаргу АТ "Єврогазбанк", в якому кредитор проти вимог та доводів скаржника заперечив, з підстав їх необґрунтованості; просив постанову Харківського апеляційного господарського суду від 922/2250/16 залишити без змін.

17. Автоматизованою системою документообігу суду, у зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., для розгляду справи №922/2250/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Жуков С.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018.

18. Ухвалою Верховного Суду від 07.06.2018, колегією суддів у визначеному складі, прийнято справу №922/2250/16 господарського суду Харківської області за касаційною скаргою АТ "Єврогазбанк" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 (щодо визнання вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал") до провадження.

19. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2018 відкладено розгляд касаційної скарги АТ "Єврогазбанк" на 27.06.2018 про що повідомлено учасників судового процесу у справі № 922/2250/16.

20. Автоматизованою системою документообігу суду, за розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду, у зв'язку з відпусткою судді Жукова С.В., для розгляду справи № 922/2250/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2018).

21. Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2018, у визначеному складі колегії суддів, справу № 922/2250/16 господарського суду Харківської області за касаційною скаргою АТ "Єврогазбанк" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2017 прийнято до провадження, ухвалено розглянути касаційну скаргу у раніше призначену дату (27.06.2018).

22. Представники АТ "Єврогазбанк", в засіданнях суду касаційної інстанції, повністю підтримали вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній; просили Касаційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі №922/2250/16, прийняти нове судове рішення, яким у визнання грошових вимог ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" відмовити повністю.

23. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з'явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (АТ "Єврогазбанк")

24. Скаржник, у касаційній скарзі доводив:

24.1. сам по собі договір факторингу та поруки не свідчить про наявність неналежного виконання зобов'язань, зокрема, виникнення заборгованості; до Заяви ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" про визнання грошових вимог не було додано доказів існування невиконаних грошових зобов'язань боржника ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", що, на думку скаржника, суперечить приписам ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

24.2. судом апеляційної інстанції не перевірено: чи мали Підрядник та Поручитель за договором підряду спеціальні дозволи на виконання окремих видів будівельних робіт та повноваження щодо здійснення комплексу будівельних робіт та чи було застраховано визначений комплекс робіт;

24.3. судами не перевірено та не досліджено обґрунтованість заявлених ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" сум, не прийнято до уваги ймовірність виконання договорів, сплати коштів, тощо;

24.4. апеляційним судом, під час нового апеляційного провадження, проігноровано висновок Вищого господарського суду України, наведений у постанові від 24.10.2017, щодо прийняття апеляційним судом нових доказів.

Доводи боржника (ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни")

25. Боржник, у Відзиві на касаційну скаргу доводив:

25.1. заява ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" про визнання кредиторських вимог оформлена у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", містить всі необхідні відомості, а також посилання що грошові вимоги заявлені станом на 19.08.2016;

25.2. грошові вимоги ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" визнані ліквідатором ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" в повному обсязі, що підтверджує обізнаність Боржника про відступлення права вимоги Новому кредитору (ТОВ "ФК "Стандарт кепітал");

25.3. ТОВ "ФК "Стандарт кепітал", на момент вчинення факторингових угод мало статус фінансової установи, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК №396 від 06.06.2013 (безстроково) та має всі правові підстави на укладення Договорів факторингу;

25.4. про укладення Договору факторингу № 01-04/16-05 від 01.04.2016 саме з ПП "Радуга Буд", свідчить відповідність юридичної адреси, код ЄДРПОУ, який є індивідуальним, реквізити рахунку юридичної особи, печатка юридичної особи на договорі та підпис керівника, що узгоджується з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ПП "Радуга Буд";

25.5. Договорами поруки №12-040313 від 12.06.2014 та №1/09-12П/ПЗ від 20.06.2014, з урахуванням Додаткових угод до них, повно визначено обсяг відповідальності поручителя, строк дії договорів;

25.6. Договори купівлі-продажу векселів є дійсними та неоспореними в судовому порядку.

Доводи кредитора (ТОВ "ФК "Стандарт кепітал")

26. У Відзиві на касаційну скаргу, ТОВ "ФК "Стандарт кепітал" доводив, що додаткові докази по справі прямо не впливають на розміри та підстави виникнення грошових вимог, проте опосередковано свідчать про сутність договірних відносин, право вимоги за якими передано на підставі договорів факторингу. На переконання кредитора, до суду першої інстанції ним було надано достатньо доказів для встановлення кредиторських вимог, які виникли з моменту підписання сторонами договорів факторингу.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

27. Конституція України

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України (Стаття 9).

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Стаття 124 регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення

Стаття 129 встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

28. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

29. Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України), в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст. 43 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 47 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч. 1 ст. 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

30. Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України), в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017

Приписами пп. 9 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з іншою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

31. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI

За приписами ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Статтею 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

32. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України)

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як встановлено ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 516 ЦК України передбачено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказана норма кореспондується, також зі ст. 193 Господарського кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

33. Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі.

А.2. Щодо суті касаційної скарги

34. Як про це вже було позначено вище, провадження у справі № 922/2250/16 про банкрутство ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" здійснюється за ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Харківської області від 01.08.2016 у справі № 922/2250/16 (залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2017) ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором Товариства призначено Голову ліквідаційної комісії Шабаса Геннадія Вікторовича, якого зобов'язано виконати всі дії по ліквідації банкрута, інше.

Таким чином, ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", на даний час, знаходиться в ліквідаційній процедурі.

35. Предметом розгляду, в даному випадку, є грошові вимоги ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" до ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" (як до поручителя) на суму 140 067 155,00 грн.

Ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Виходячи з вимог ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обов'язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Так, у попередньому засіданні господарський суд зобов'язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника, незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Також, слід зазначити, що в межах провадження справи про банкрутство, суд, встановлюючи грошові вимоги кредиторів, виходить із дійсності правочину до визнання в установленому законом порядку його недійсним .

Так, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що грошові вимоги ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" ґрунтуються на договорах факторингу:

- Договір факторингу № 01-04/16-01 від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Декстагруп" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор);

- Договір факторингу № 01-04/16-02 від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Куксинель" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор);

- Договір факторингу № 01-04/16-04 від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Прядко" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор);

- Договір факторингу № 01-04/16-07 від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Украгроіндекс" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор);

- Договір факторингу № 01-04/16-06 від 01.04.2016, укладений між ТОВ "Ті-Ей-Бі Авіа Груп" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор);

- Договір факторингу № 01-04/16-05 від 01.04.2016, укладений між ПП "Радуга Буд" (клієнт, Основний кредитор) та ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" (фактор).

Поряд з цим, як було встановлено господарськими судами, наведені вище договори є чинними, не оскаржені та не визнані недійсними у встановленому законодавством порядку.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК України у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії, з урахуванням встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особливостей.

Згідно з ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 34 та ч. 2 ст. 36 ГПК України (в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Водночас, як вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" звернулось до господарського суду з Заявою про визнання грошових вимог в межах строків, встановлені ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, до заяви з кредиторськими вимогами в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

При цьому, слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов'язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство (ст. 25 Закону про банкрутство).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у підтвердження заявлених кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" були подані: Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вид діяльності - 64.99. надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); копії наведених вище договорів факторингу (умовами яких визначено обсяг зобов'язань, розмір відступлених Прав Вимоги), копії договорів поруки, копії додаткових угод до договорів підряду на виконання робі та договорів поруки, а також повідомлення ліквідатора ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни" про розгляд кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" та визнання їх у повному обсязі, які були предметом дослідження судом першої інстанції з наданням їм належної правової оцінки.

При цьому, колегія суддів вважає необхідним зауважити на тому, що, на момент прийняття місцевим господарським судом оскарженої ухвали від 12.04.2017, жодних заперечень з приводу дійсності правовідносин за договорами факторингу, а також, дійсності та обсягу відповідних зобов'язань боржника, матеріали справи не містять.

Договір факторингу має складну правову конструкцію, яка полягає в подвійному зобов'язанні сторін, та повинен відповідати наступним ознакам: метою договору факторингу є фінансування однією стороною іншої сторони шляхом передачі в її розпорядження певної суми грошових коштів; фінансова послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором; предметом договору факторингу може бути тільки грошова вимога; послуги факторингу можуть надаватись виключно банками та фінансовими установами.

Згідно положень ст. 1082 ЦК України, клієнт та фактор повинні повідомити у письмовій формі боржника про відступлення права вимоги. У такому повідомлені мають бути вказані: чітко визначене право вимоги яке було передане а також ідентифікаційні дані та реквізити фактора, включаючи розрахунковий рахунок, на який повинні бути перераховані грошові кошти.

У частині 2 вказаної статті ЦК України закріплено право боржника вимагати надання доказів того, що грошова вимога була відступлена клієнтом фактору. У разі неотримання таких документів боржник має право виконати зобов'язання клієнту, подальші негативні наслідки у такому випадку можуть настати для фактора, у зв'язку з тим, що він мав отримати дані кошти.

Кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" за Договорами факторингу були визнані боржником, ТОВ "Оптово-роздрібний ринок "Жуляни", у сумі 140 067 155,00 грн. (том 5, арк. справи 81), що вказує на його обізнаність про передачу Основними кредиторами права вимоги за договорами поруки та відсутність заперечень з цього приводу, що, зокрема, підтверджено під час касаційного провадження.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст. 43 ГПК України).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у суду першої інстанції був достатній обсяг документів та інформації у підтвердження заявлених ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" кредиторських вимог.

За приписами ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Метою апеляційного суду є перевірка правильності й законності рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно.

Користуючись правами суду першої інстанції, в межах повноважень, наданих апеляційному господарському суду процесуальним законом, судом апеляційної інстанції, з метою здійснення апеляційного перегляду та дотримання принципів справедливості та балансу інтересів, були досліджені документи у підтвердження заявлених грошових вимог, подані учасниками судового процесу, та всім доказам надано належну правову оцінку.

Водночас, апеляційним господарським судом, під час нового розгляду цієї справи, з метою відхилення доводів апеляційної скарги АТ "Єврогазбанк", було прийнято до уваги інформацію наявну в Єдиному державному реєстрі судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду Харківської області від 21.06.2016 у справі №922/1023/16 (порушеної за заявою ТОВ "Вілік Буд" про визнання банкрутом ТОВ "Євро-готель-груп"), якою визнано вимоги ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" в сумі 134 612 850,00 грн. та включено до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 756,00 грн. включено до першої черги реєстру вимог кредиторів (залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 24.10.2017), а також, встановлені, під час розгляду кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" у справі №922/1023/16, обставини визначені як преюдиційні. Поряд з цим, судом апеляційної інстанції слушно зауважено на тому, що АТ "Єврогазбанк" є кредитором у справі №922/1023/16, відтак, є обізнаним з матеріалами та обставинами викладеними в ухвалі від 21.06.2016.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

З моменту офіційного оприлюднення судового рішення, інформація та обставини наведені у ньому є загальнодоступними.

Згідно до ст. 115 ГПК України (в редакції Кодексу №1798-ХІІ від 06.11.1991 України) так і ст. 326 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Верховенство права в розумінні Конвенції базується на застосуванні судами принципу юридичної визначеності, згідно з яким рішення суду, яке набрало законної сили не може ставитися під сумнів по завершенню розгляду спору.

Поряд з цим, документи, що були досліджені апеляційним господарським судом під час провадження у справі, не є новими або додатковими доказами у справі, оскільки лише підтверджують обставини, встановлені судом першої інстанції на підставі доданих ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" документів у підтвердження заявлених кредиторських вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників судового процесу (зокрема, АТ "Єврогазбанк") та їх відображення в оскарженій постанові апеляційного суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, посилання АТ "Єврогазбанк" на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, доводи скаржника (наведені у п. 24 цієї Постанови) не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо обґрунтованості та доведеності заявлених ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал" кредиторських вимог, більш того направленні на переоцінку доказів у справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК У країни (в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017), суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань(ст. 309 ГПК України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали господарського суду Харківської області від 12.04.2017 (щодо розгляду кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал") та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі № 922/2250/16 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" та залишенням без змін оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на заявників касаційних скарг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2017 (щодо розгляду кредиторських вимог ТОВ "ФК "Стандарт Кепітал") та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 у справі № 922/2250/16 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й.Катеринчук

В.Г. Пєсков