УХВАЛА

м. Київ

04.07.2018Справа № 910/7537/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм»

до Міністерства охорони здоров'я України

про визнання недійсним п. 7.2 договору про закупівлю товарів за державні кошти

№ 113/21-24 від 24.11.2015

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

11.06.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гемофарм" до Міністерства охорони здоров'я України про визнання недійсним п. 7.2 договору про закупівлю товарів за державні кошти № 113/21-24 від 24.11.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно п. 7.2. договору у випадку затримки поставки товару понад термін, встановлений пунктом 5.1. договору, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення поставки товару, а за прострочення понад 30 (тридцять) календарних днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого (неприйнятого) товару, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції. У разі порушення постачальником графіку поставки (додаток 2) більше ніж на 30 календарних днів, як встановлено п. 7.4. договору, замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, повідомивши про це постачальника. У такому разі постачальник крім штрафних санкцій, зазначених у п. 7.2. договору, сплачує штраф у розмірі 15% вартості непоставленого (неприйнятого) товару. Отже, пунктами 7.2 та 7.4 договору передбачено відповідальність одного виду у вигляді одночасно пені і штрафів за одне й те саме порушення договірних зобов'язань - прострочення виконання обов'язку з поставки товару, що не відповідає ст. 61 Конституції України, яка встановлює заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Також зазначає, що наразі існує чинне рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/1316/17, відповідно до якого позивача зобов'язано сплатити на користь Міністерства охорони здоров'я України 2.337.486,30 грн., що включають пеню та штраф за одне й те саме порушення договірних зобов'язань - прострочення виконання обов'язку з поставки товару за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/7537/18 від 12.06.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

14.06.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 відкрито провадження у справі № 910/7537/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивачем 02.07.2018 до відділу діловодства суду подано заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гемофарм» підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Судовий збір поверненню не підлягає з огляду на приписи п. 4. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки позов підлягає залишенню без розгляду за заявою позивача.

Керуючись ст.ст. 129, п. 5 ч. 1 ст. 226, ст. 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов залишити без розгляду.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова