УХВАЛА

м. Київ

09.07.2018Справа № 910/7409/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миза", м. Переяслав-Хмельницький, Київської області

про забезпечення позову у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миза", м. Переяслав-Хмельницький, Київської області

до Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, м. Київ

про визнання недійсними та скасування рішень, визнання переможцем торгів та визнання договору укладеним, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миза" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсними та скасування рішень тендерного комітету Управління освіти Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (відповідач), оформлених протоколами № 269 від 16.03.2018р. та № 407 від 25.04.2018р., визнання позивача переможцем процедури відкритих торгів на закупівлю ДК 021:2015 код 15810000-9 та визнання укладеним між відповідачем та позивачем Договору про закупівлю за державні кошти ДК 021:2015 код 15810000-9 з дня набрання законної сили судовим рішенням, посилаючись на порушення відповідачем норм закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб для усунення її недоліків.

У зв'язку з усуненням позивачем недоліків позовної заяви у встановлені судом строк та спосіб, ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.07.2017р.

06.07.2018р. до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії спрямовані на укладення договору щодо предмету процедури закупівлі - ДК 021:2015 код 15810000-9 "Хлібопродуктів, свіжовипечені хлібобулочні та кондитерські вироби (батон нарізний київський в/г, хліб український столичний подовий)" з будь-якими особами до вирішення спору по суті та набранням рішення у справі №910/7409/18 законної сили.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миза" про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як передбачено в п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Посилання позивача у своїй заяві про забезпечення позову на незаконність рішень відповідача, які є предметом судового розгляду, суд не приймає, оскільки надання їм оцінки судом на даній стадії судового провадження є недопустимим та фактично буде вирішенням спору по суті.

Як і не приймаються судом з підстав викладених вище в якості достатньої підстави для застосування відповідного заходу забезпечення позову, доводи позивача щодо недобросовісності позивача, порушення останнім принципів здійснення закупівель.

Доводи позивача щодо ускладнення в подальшому виконання рішення суду у даній справі або неможливості його виконання взагалі у зв'язку з укладенням відповідачем договору з іншою особою щодо предмету закупівлі є лише припущенням позивача та також не можуть слугувати достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у зв'язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Миза" визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Миза" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов