номер провадження справи 9/33/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2018 Справа № 908/605/18

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія, (49008, м.Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

про стягнення суми 550097,41 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 02.01.2018;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 288 від 13.02.2018

СУТЬ СПОРУ:

05.04.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія про стягнення з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго заборгованості за договором за період з 01.10.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 550097,41 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.04.2018 позовна заява прийнята та відкрито провадження у справі № 908/605/18, присвоєний номер провадження 9/33/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.05.2018.

Ухвалою суду від 08.05.2018 підготовче засідання відкладалось на 06.06.2018.

Ухвалою суду від 06.06.2018 закрито підготовче провадження у справі № 908/605/18 та призначено справу до розгляду по суті на 03.07.2018.

03.07.2018 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши про наступне. 01.01.2013 між ПАТ Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія та ПАТ Запоріжжяобленерго укладено договір № 0-14 про спільне використання технологічних мереж. За умовами договору відповідач зобовязався здійснювати оплату за утримання технологічних електричних мереж на підставі виставленого позивачем рахунка та акта прийому-здачі наданих послуг, у термін що не перевищує 10 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору. В період з 01.10.2017 по 31.01.2018 позивачем надані відповідачу обумовлені договором послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на загальну суму 550097,41 грн., про що складено та підписано сторонами акти за вказаний період, позивачем виставлено для оплати відповідні рахунки за кожен місяць. Рахунки із супровідними листами вручено відповідачу через канцелярію нарочно, про що свідчать відповідні відмітки. Відповідач надані згідно договору послуги за вказаний період не оплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 550097,41 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та умовами договору № 0-14 про спільне використання технологічних мереж від 01.01.2013.

Відповідач щодо заявлених позовних вимог зазначив, що просить суд при прийнятті рішення розстрочити його виконання в частині стягнення суми боргу на 12 календарних місяців зі сплатою щомісячно рівними частинами. Зазначив, що на даний час відповідач знаходиться в тяжкому фінансовому становищі, що, як наслідок, ускладнює виконання ним зобовязань, прострочення виконання зобовязання відповідача перед позивачем обумовлено несвоєчасністю оплати споживачами вартості спожитої електроенергії та рядом інших причин, на які відповідач не може впливати. Зокрема, в обґрунтування підстав надання розстрочки відповідач зазначив наступне. На підприємстві існує заборгованість із заробітної плати, яка станом на 21.03.2018 складає 233508 млн. грн.; податковий борг підприємства складає 230,9 млн. грн.; кредиторська заборгованість за роботи, послуги, ТМЦ становить 76,3 млн. грн. На розрахункові рахунки державною виконавчою службою накладено арешт в межах виконавчого провадження, з існуючого поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, основним джерелом поповнення якого є надходження за алгоритмом розподілу, здійснюються обовязкові першочергові платежі із виплати заробітної плати, оплата на придбання пального, сировини, матеріалів, комунальних платежів та послуг за спільне використання технологічних мереж. Однак, постановами НКРЕКП фактично заблоковано надходження грошових коштів після розподілу на поточні рахунки позивача шляхом встановлення, починаючи з грудня 2015 року, нульового відсотку відрахувань на рахунки постачальника електричної енергії. Відповідно до порівняльного аналізу балансу підприємства та звітів про фінансові результатами за 2015-2016 роки, які є документами фінансової звітності, власний капітал підприємства зменшився на 5 відсотків, у 2016 році прибуток підприємства в порівнянні з минулим роком зменшився у 21,7 рази, що свідчить про тяжке фінансове становище. За результатами діяльності за 2017 рік, збиток ПАТ Запоріжжяобленерго склав 14,1 млн. грн. У звязку з падінням рівня платоспроможності споживачів електричної енергії, на наданий час існує велика заборгованість, в тому числі, найбільших енергоємних підприємств, існує систематичне порушення умов розрахунків, внаслідок чого зросла заборгованість позивача перед ДП Енергоринок. ПАТ «Запоріжжяоленерго» укладаються договори про реструктуризацію заборгованості. Відповідач постійно недоотримує на поточні рахунки кошти за відпущену електроенергію, що підтверджується довідками про дефіцит обігових коштів. Таким чином, ненадання розстрочки виконання рішення суду негативно вплине на результати його діяльності.

У відповіді на відзив позивач заперечив проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду на 12 місяців, та погодився на розстрочення виконання рішення суду на 3 місяці.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач, мотивуючи надання розстрочки виконання судового рішення на 12 місяців, зазначає, що дебіторська заборгованість споживачів Запорізької області за спожиту електричну енергію станом 01.04.2018 складає 1 679,7 млн. грн., заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 11.05.2018 складає 270,059 млн. грн., податковий борг станом на 11.05.2018 становить 345,9 млн. грн., кредиторська заборгованість відповідача за роботи, послуги, ТМЦ станом на 01.05.2018 складає 86,4 млн. грн., кредиторська заборгованість перед ДП Енергоринок станом на 30.04.2018 складає 937,0 млн. грн. Також, критичний фінансово-господарський стан відповідача підтверджується висновком судового експерта за результатами проведеного економічного дослідження № 282 від 17.05.2018. Так, за наслідками експертного дослідження, встановлено, що станом на 31.12.2017 основні економічні показники (ліквідність, платоспроможність, рентабельність) характеризують фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяоленерго» ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенціального банкрутства. Велика частка дебіторської заборгованості в загальній структурі активів знижує ліквідність і фінансову стійкість підприємства та підвищує ризик фінансових збитків підприємства. ПАТ «Запоріжжяоленерго» не може погасити свої короткострокові зобовязання та не має резервів для розширення діяльності, чистий фінансовий результат товариства за 2017 рік є збиток.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 між Приватним акціонерним товариством Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (власник мереж, позивач у справі) та Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (користувач) було укладено договір про спільне використання технологічних мереж № 0-14, відповідно до умов якого, власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та інших субєктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього договору (п.1.1).

Сторонами 06.02.2017 підписано додаткову угоду № 17 до договору, згідно з якою в преамбулі та додатках до договору найменування ВАТ Запоріжжяобленерго змінено на ПАТ Запоріжжяобленерго (відповідач у справі).

Згідно з п. 11.5 договору, останній набуває чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2013. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії.

Доказів вчинення сторонами дій щодо припинення договору не надано, отже він є продовженим на кожен наступний рік, і діє на даний час.

Додатковою угодою № 16 від 01.12.2016 до договору узгоджено кошториси витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на 2017 рік.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що користувач зобовязаний здійснювати оплату за використання електричних мереж власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з Додатком № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж».

Згідно п. 7.1 договору розрахунковим вважається період з 00 год. першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця.

Відповідно до п. 7.2 договору вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання зазначена у Додатку № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних мереж», розробленому відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 № 691, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за № 732/15423, виходячи із узгодженого Запорізьким територіальним представництвом НКРЕ Кошторису витрат на утримання технологічних електричних мереж власника мереж, що є невідємною частиною договору.

За підсумками розрахункового періоду власник мереж у термін до 5 числа місяця наступного за розрахунковим направляє користувачу рахунок. Сума платежу визначається, виходячи з Додатку № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж» з урахуванням сум платежів, що надійшли від користувача. Разом з рахунком власник мереж направляє користувачу: податкову накладну виписану по факту надання послуг (у разі, якщо власник мереж є платником ПДВ); підписані уповноваженою особою власника мереж та скріплені його печаткою два примірники ОСОБА_3 прийому-здачі наданих послуг (п. 7.3).

В пункті 7.4 договору (в редакції додаткової угоди № 16 від 01.12.2016) встановлено, що оплата користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого власником мереж рахунка та оформленого ОСОБА_3 прийому-передачі наданих послуг у термін, що не перевищує 10 днів з дня отримання документів, зазначених у п. 7.3 договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, у період з 01.10.2017 по 31.01.2018 позивач надав відповідачу обумовлені договором послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання на загальну суму 550097,41 грн., що підтверджується Актами прийому-здачі наданих послуг: за жовтень 2017 року від 31.10.2017 на суму 137523,80 грн.; за листопад 2017 року від 30.11.2017 на суму 137523,80 грн.; за грудень 2017 року від 31.12.2017 на суму 137523,80 грн.; за січень 2018 року від 31.01.2018 на суму 137526,01 грн. ОСОБА_3 підписані сторонами без зауважень.

На оплату наданих послуг, позивачем виставлено рахунки за вказаними актами: рахунок № 4423 від 31.10.2017 на суму 137523,80 грн., № 4954 від 30.11.2017 на суму 137523,80 грн., № 5513 від 31.12.2017 на суму 137523,80 грн., № 211 від 31.01.2018 на суму 137526,01 грн.

Зазначені акти та рахунки із супровідними листами вручалися відповідачу щомісячно, про що свідчать відповідні відбитки штемпелю підприємства відповідача на супровідних листах, із зазначенням вхідних номерів та дати отримання.

Однак, в порушення умов договору, відповідач оплату виставлених позивачем рахунків за надані послуги в сумі 550097,41 грн. не здійснив, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 550097,41 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 2, 3 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання надавши в період з жовтня 2017 по січень 2018 року послуги на суму 550097,41 грн. Однак відповідач, в порушення п. 4.1. договору, оплату за надані позивачем послуги на суму 550097,41 грн. не здійснив.

Отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 550097,41 грн. є законними, обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 12 календарних місяців зі сплатою щомісячно рівними частинами.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання судового рішення, вислухавши доводи позивача з цього приводу, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Умовою для надання розстрочки виконання рішення суду є встановлення судом факту наявності виняткових обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати викладені відповідачем обставини, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, суд бере до уваги викладені відповідачем обставини, специфіку підприємства відповідача, стан його фінансового становища, який підтверджується звітом про фінансові результати, балансом (звітом про фінансовий стан) та іншими доказами, доданими до відзиву. Відповідно до статуту відповідача, засновником Товариства є держава в особі Міністерства енергетики та електрифікації України; основним видом його діяльності є постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, тобто має значне соціальне значення. Специфіка господарської діяльності відповідача полягає в досягненні забезпечення соціально - значимого та стратегічно - масштабного результату - постачання електричної енергії виключно всім споживачам в Запорізькій області.

Відповідно до наданих відповідачем документів, ПАТ Запоріжжяобленерго знаходиться у скрутному фінансовому становищі, дебіторська заборгованість споживачів Запорізької області за спожиту електричну енергію станом 01.04.2018 складає 1679,7 млн. грн., заборгованість з виплати заробітної плати станом на 11.05.2018 складає 270,059 млн. грн., податковий борг станом на 11.05.2018 становить 345,9 млн. грн., кредиторська заборгованість відповідача за роботи, послуги, ТМЦ станом на 01.05.2018 складає 86,4 млн. грн., кредиторська заборгованість перед ДП Енергоринок станом на 30.04.2018 складає 937,0 млн. грн., Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 ПАТ Запоріжжяобленерго включено до обєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Крім того, відповідач зазначив, що критичний фінансово-господарський стан відповідача підтверджується висновком судового експерта за результатами проведеного економічного дослідження № 282 від 17.05.2018. Так, за наслідками експертного дослідження, встановлено, що станом на 31.12.2017 основні економічні показники (ліквідність, платоспроможність, рентабельність) характеризують фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяоленерго» ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенціального банкрутства. Велика частка дебіторської заборгованості в загальній структурі активів знижує ліквідність і фінансову стійкість підприємства та підвищує ризик фінансових збитків підприємства. ПАТ «Запоріжжяоленерго» не може погасити свої короткострокові зобовязання та не має резервів для розширення діяльності, чистий фінансовий результат товариства за 2017 рік є збиток.

Оцінивши у сукупності надані докази, якими підтверджується фінансове становище відповідача, зіставляючи майнові інтереси обох сторін, беручи до уваги факт того, що інфляційні процеси в державі також негативно впливають на майнові інтереси позивача у справі, суд вважає за можливе заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення задовольнити частково, надавши розстрочку виконання судового рішення строком на шість календарних місяців, шляхом сплати рівними частками до останнього дня кожного місяця, починаючи з липня 2018 року.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) на користь Приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (49008, м.Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28; ) суму 550097 (пятсот пятдесят тисяч девяносто сім) грн. 41 коп. заборгованості.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 550097 (пятсот пятдесят тисяч девяносто сім) грн. 41 коп. заборгованості на шість місяців, шляхом сплати щомісячно, до останнього дня кожного місяця, рівними частками: у липні 2018, серпні 2018, вересні 2018, жовтні 2018, листопаді 2018 по 91682 (девяносто одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 90 коп., кінцеву оплату здійснити у грудні 2018 року у розмірі 91682 (девяносто одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 91 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) на користь Приватного акціонерного товариства Підприємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія (49008, м. Дніпро, вул. Дмитра Кедріна, 28; ) суму 8251 (вісім тисяч двісті пятдесят одна) грн. 46 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 10.07.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України.

Суддя О.С. Боєва