ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р.Справа № 922/881/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Зінченко В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Торецьке", с. Торецьке, Донецька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з"явився;

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 р. позивач, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Торецьке" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", заборгованість в розмірі 1228589,04 грн. та пеню в розмірі 326759,58 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2018 р. було призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, почато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 03.05.2018 р. о 10:20. Ухвалою суду від 03.05.2018 р. було відкладено підготовче засідання на 29.05.2018 р. о 10:00. Ухвалою суду від 29.05.2018 р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.06.2018 р. о 10:20.

Позивач в судове засідання не з"явився, але в попередніх судових засіданнях свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не з"являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Приймаючи до уваги, що під час підготовчого засідання судом вирішено всі питання та вчинено всі дії, зазначені у ч. 2 статті 182 ГПК України, зясувавши, що Позивач надав всі наявні докази, на які він посилається, керуючись ч. 6 статті 183, п. 3 ч. 2 статті 185 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження.

На підставі вищевикладеного, судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 14.06.2018 р.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

26.09.2017 р. між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Торецьке" (Покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (Постачальником) було укладено договір поставки № 26/09, згідно якому Постачальник зобов"язався передати у власність Покупцю товар в кількості та на умовах, визначених договором. Відповідно додатку № 2 від 01.11.2017 р. до договору товаром, що мав бути поставлений у відповідності до договору є аміачна селітра в біг-бегах в кількості 670 т+/-5% на загальну суму 5495340,00 грн.

Відповідно до п. 3 додатку, оплата за товар здійснюється наступним чином:

- 50% передоплата в розмірі 2747670,00 грн.;

- залишок суми перераховується окремо за кожну партію товару протягом одного банківського дня включно з дати поставки кожної партії товару на підставі виставлених видаткових накладених шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

На виконання умов договору Позивач перерахував на рахунок Постачальника в розмірі 3347670,00 грн.

ТОВ "Азотфострейд" було порушено виконання своїх зобов"язань, передбачених п. 4 додатку, згідно якого строк поставки товару до 18.12.2017 р.

12.01.2018 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 2, якою були змінені умови поставки частини товару. В додатковій угоді також зазначалось, що Покупець має компенсувати транспортні витрати на поставку товару на його склад.

В порушення строків підприємством Відповідача було здійснено часткову поставку товару, а саме:

- 12.01.2018 р. згідно видаткової накладної № РН-0000004 було поставлено 128л. аміачної селітри на суму 1049856,00 грн.;

- 13.01.2018 р. згідно видаткової накладної № РН-0000005 було поставлено 128л. аміачної селітри на суму 1049856,00 грн.

Всього товару було поставлено на 2099712,00 грн. Товар на суму 3395628,00 грн. залишився не поставлений. Після часткової поставки товару передплата залишилась в сумі 1247958,00 грн.

За умовами додаткової угоди вартість послуг по доставці товару на склад Позивача складала 19368,96 грн., а передплата за товар залишилась в сумі 1228589,04 грн.

15.03.2018 р. Відповідачу була направлена вимога про повернення передплати в сумі та штрафних санкцій за порушення строків поставки, яка отримана Відповідачем 21.03.2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, але вимога залишилась без відповіді. Передплата за непоставлений товар Відповідачем не повернута. Дана сума заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 28.02.2018 р., який був направлений Відповідачу разом з вимогою.

Листом № 55 від 05.03.2018 р. ТОВ "Азотфострейд" зобов"язувався повернути передплату в повному обсязі до 17.03.2018 р., але по теперішній час передплату Відповідач не повернув.

П. 6.2. договору визначено, що за порушення строків поставки Постачадбник сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недопоставленого товару за кожний день прострочення. Сума пені складає 326759,58 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встанволення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків.

Ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов"язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар, а покупець зобов"язується прийняти вказаний т овар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей самий строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконуватись господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Відповідно до ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встанволений договором або законом.

Ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 233 ГК України, 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (61057, АДРЕСА_1, код 35579031) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Торецьке" (85050, Донецька область, Добропільський район, вул. О. Довженка, 79, код 30770284) заборгованість в розмірі 1228589,04 грн., пеню в розмірі 326759,58 грн. та судовий збір в розмірі 23620,75 грн.

Повне рішення складено 21.06.2018 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст. ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1