ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1678/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Адвокатського об`єднання "Фінекс", м. Дніпро

до Державного підприємства "Дніпропетровський електровозобудівний завод", м. Дніпро

про стягнення 281869,00 грн,

у присутності представників:

від позивача: представник Крят Л.Б., довіреність від 03.05.2018;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

20.04.2018 Адвокатське об`єднання "Фінекс" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Дніпропетровський електровозобудівний завод" (далі - відповідач), у якій виклало вимоги про стягнення 281869,00 грн заборгованості, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №06/07/17 про правове обслуговування підприємства, укладеного між сторонами 06.07.2017.

Ухвалою суду від 23.04.2018 відкрито провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) з призначенням підготовчого засідання на 22.05.2018.

У призначене підготовче засідання відповідач не забезпечив участі свого представника та витребуваних документів не надав, але 22.05.2018 та 06.06.2018 до суду подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на зайнятість його представника в іншому судовому засіданні. Строк на подання відзиву, передбачений ст. 165 ГПК України, сплинув, хоча зайнятість представника відповідача в іншому судовому процесі не перешкоджала останньому надіслати до суду свої доводи та заперечення засобами поштового зв'язку.

На підставі ч. 5 ст. 183 ГПК України у судовому засіданні 22.05.2018 оголошено перерву до 07.06.2018.

Ухвалою суду від 07.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засідання на 02.07.2018.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення уповноваженим представникам відповідача 02.05.2018, 2905.2018 та 14.06.2018 поштових відправлень ухвал суду.

Положеннями ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

02.07.2018 від відповідача надійшло заперечення, в якому останній просить суд відмовити в задоволенні вимог позивача у повному обсязі.

Статтею 167 ГПК України визначено вимоги до змісту та порядку надання заперечення. Так, у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. До заперечень застосовуються правила, встановлені частинами третьою-шостою статті 165 цього Кодексу. Заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасникам справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позов, у матеріалах справи відсутня відповідь позивача на відзив. Тож, подане відповідачем заперечення не відповідає положенням ст. 167 ГПК України і, фактично, є відзивом на позов. Оскільки вказаний документ надійшов до суду поза межами встановленого строку як для подання відзиву, так і для подання заперечення, та без доказів його надсилання позивачу, суд, керуючись частинами 8, 9 статті 80 ГПК України не бере надане відповідачем заперечення до уваги.

Враховуючи норми чинного законодавств, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

06.07.2017 між Адвокатським об'єднанням "Фінекс" (далі - позивач, адвокат) та Державним підприємством "Дніпровський електровозобудівний завод" (далі - відповідач, клієнт) укладено договір №06/07/17 про правове обслуговування підприємства (далі - договір), за умовами пункту 1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе обов'язки надавати юридичну і адвокатську допомогу в обсязі і на умовах, передбачених цим договором.

Перелік обов'язків адвоката, що є предметом договору, визначений у розділі ІІ вказаного договору.

При цьому, відповідно до п. 2.23 договору у вартість послуг абонентського обслуговування, зазначену в п. 4.1 цього договору не входять наступні послуги, які оплачуються окремо в розмірі, обумовленому в додатковій угоді:

- захист інтересів клієнта в судах всіх інстанцій, крім випадків, передбачених п. 2.14.3 договору;

- оскарження результатів перевірок контролюючих і правоохоронних органів: Фінансової інспекції, податкових органів, прокуратури тощо (а саме: складання заперечень на акти перевірок, складання скарг, складання позовів та представництво інтересів клієнта в суді);

- комплексне ведення кримінальних справ і досудового слідства, окрім супроводу посадових осіб клієнта в правоохоронних органах на окремих слідчих діях (опитування, пояснення і т.п.), супроводу проведення окремих слідчих дій.

Вартість послуг, що не входять в абонентське обслуговування, обговорюються додатково (п. 2.25 договору).

Пунктом 3.5 договору встановлено обов'язок клієнта оплачувати послуги адвоката.

Згідно з п. 4.1 договору, за виконану роботу клієнт щомісячно перераховує на розрахунковий рахунок адвоката 25000,00 грн без ПДВ.

Оплата за договором проводиться шляхом авансування не менш, ніж 60% від суми щомісячного платежу. Залишок суми щомісячного платежу сплачується клієнтом не пізніше 10 числа кожного місяця за попередній (п. 4.2 договору).

При первинному укладенні договору клієнт сплачує адвокату авансування не менш ніж 60% від щомісячного платежу за 2 місяці обслуговування.

Розділом V "Прикінцеві положення" договору передбачено, що цей договір укладено на термін до 31 грудня 2017 року і вступає в силу з моменту його підписання.

Всі зміни і доповнення до цього договору є дійсними, якщо вони оформлені в письмовому вигляді і підписані сторонами. Договір може бути розірваний кожною із сторін достроково, з попередженням другої сторони за один місяць (п. 5.2. 5.3 договору).

07.07.2017 сторонами укладено додаткову угоду №07/07/17 до договору (далі - додаткова угода), відповідно до п. 1.1 якої в порядку та на умовах, визначених договором №06/07/17 від 06.07.2017р., позивач, як виконавець, зобов'язався на високому професійному рівні надати відповідачу, як замовнику, правову допомогу, а замовник, у свою чергу, зобов'язався прийняти Натані послуги та здійснити оплату наданих послуг у порядку, визначеному дійсною угодою.

За умовами п. 2.1 додаткової угоди виконавець зобов'язався надати замовнику правову допомогу, яка включає наступні послуги:

2.1.1 вивчення акту від 25.01.2017р. №128/04-36-14-01/32495626 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період 01.01.2015р. по 30.09.2016р.";

2.1.2. здійснити правовий аналіз фактів, викладених в акті перевірки та надання усних консультацій замовнику з питань перспективи оскарження результатів перевірки;

2.1.3. підготовка пакету первинних документів, необхідних для оскарження результатів перевірки;

2.1.4. провести правовий аналіз усіх переданих виконавцю документів, інших носіїв інформації, згідність їх діючому законодавству;

2.1.5. проведення процедури судового оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі перевірки, зазначеної в п. 2.2.1. договору, а саме податкові повідомлення-рішення:

- № від 15.02.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства на загальну суму 84553,50 грн, в тому числі за основним платежем 70933,00 грн та за штрафними санкціями 13620,50 грн;

- № від 15.02.2017 року, яким нараховано штрафну санкцію на загальну суму 43551,20 грн;

- № від 15.02.2017 року, яким суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 510,00 грн,

- № від 15.02.2017 року, яким нараховано штрафну санкцію на загальну суму 411822,30 грн;

- №000181303 від 15.02.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з військового збору на загальну суму 932153,41 грн, в тому числі за основним платежем 174003,65 грн та штрафними санкціями 758149,76 грн;

- № від 15.02.2017 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 10576267,95 грн, в тому числі за основним платежем 2416558,26 грн та за штрафними санкціями 8159709,69 грн.

Згідно з п. 2.2 додаткової угоди процедура судового оскарження, зазначена в п. 2.1.5 включає в себе три етапи, вартість яких оговорюється окремо, зокрема, підготовку та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову про визнання недійсними вищезазначених повідомлень-рішень, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду першої інстанції у разі винесення судом рішення не на користь замовника.

Пунктом 2.5 додаткової угоди передбачено, що за результатами надання кожного окремого етапу послуг виконавець надає замовнику акт виконаних робіт (наданих послуг), який замовник зобов'язаний підписати та направити виконавцю у строк 3 робочих дні з моменту його отримання. У разі, якщо протягом зазначеного строку замовник не повертає акт виконаних робіт (наданих послуг) виконавцю, послуги вважаються прийнятими замовником та підлягають оплаті згідно з умовами дійсного договору.

У відповідності до п. 3.1 додаткової угоди замовник зобов'язується сплатити за роботу виконавця винагороду у розмірі та строки, передбачені розділом 4 цієї угоди.

Так, розділом 4 "Порядок оплати" додаткової угоди визначено наступне.

Послуги, перелічені в п. 2.2 замовник сплачує поетапно, вартість кожного окремого етапу послуг, перелічених в пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 оговорюється окремо (п. 4.1 додаткової угоди).

Відповідно до п. 4.2 додаткової угоди, на момент підписання цього договору, сторони прийшли згоди встановити вартість:

4.2.1. етапу послуг, зазначених в п. 2.2.1. (оскарження до Дніпропетровського окружного адміністративного суду) у розмірі 26000,00 грн без ПДВ;

4.2.2. етапу послуг, зазначених в п. 2.2.2. (участь в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді) у розмірі 20000,00 грн без ПДВ.

У пункті 4.3 додаткової угоди сторони передбачили, що додатково до сум, визначених у п. 4.2.2, 4.2.3 договору, замовник за результатами кожного етапу судового розгляду справи сплачує виконавцю винагороду у розмірі 2% від суми податкового повідомлення-рішення (або кожного з них, у разі, якщо предметом цього договору є оскарження декількох рішень податкового органу), включаючи штрафні санкції та основне зобов'язання або суму зменшеного бюджетного відшкодування, яке було визнано недійсним судом першої та апеляційної інстанції за результатами розгляду адміністративного позову та апеляційної скарги.

У разі, якщо податкове повідомлення-рішення (або інше рішення податкового органу) було визнане недійсним частково, зазначений в п. 4.3 відсоток розраховується від частини суми податкового повідомлення-рішення (або іншого рішення податкового органу), яке визнане недійсним за результатами судового оскарження (п. 4.4 додаткової угоди).

Пунктом 4.5 додаткової угоди обумовлено, що винагорода, зазначена в п. 4.3, сплачується протягом 5 робочих днів з дня винесення відповідним податковим органом або судом (Дніпропетровським окружним адміністративним судом, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом) рішення, яким повністю або частково задоволено вимоги замовника.

Згідно з п. 4.6 додаткової угоди оплата здійснюється у безготівковій формі у національній валюті України - гривні на підставі рахунку виконавця.

Оплата, визначена п. 4.2.1, здійснюється замовником шляхом 100% передплати, але не пізніше п'яти робочих днів з дня укладення цього договору (п. 4.7 додаткової угоди); оплата, визначена в п. 4.2.2, здійснюється шляхом 100% передплати у строк, не пізніше ніж за 30 робочих днів до дня призначення до розгляду апеляційної скарги по справі.

У відповідності до п. 5.1 додаткової угоди, ця угода набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2018 року.

На виконання укладеного між сторонами договору позивачем та відповідачем підписані акти виконаних робіт на загальну суму 125000,00 грн, у тому числі: від 31.07.2017 на суму 25000,00 грн; від 31.08.2017 на суму 25000,00 грн; від 29.09.2017 на суму на суму 25000,00 грн; від 31.10.2017 на суму 25000,00 грн; від 30.11.2017 на суму 25000,00 грн.

Крім того, як зазначає позивач, за результатами розгляду справи про оскарження податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами проведеної перевірки у відповідача (акт від 25.01.2017р. №128/04-36-14-01/32495626), Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі №804/5990/17 від 22.11.2017 року прийняте рішення про повне скасування податкових повідомлень-рішень та рішень про застосування штрафних санкцій, перелічених в п. 1.1.5 цього акту на загальну суму 11593484,86 грн без ПДВ. На підтвердження факту надання послуг правової допомоги по оскарженню податкових повідомлень-рішень, винесених за результатами проведеної перевірки у відповідача (акт від 25.01.2017р. №128/04-36-14-01/32495626), позивачем до позивних матеріалів додано копію постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №804/5990/17 з веб-сайту "Cудова влада України" - https://court.gov.ua/fair/.

Таким чином, сума вартості наданих позивачем відповідачу послуг, які передбачені пунктами 2.1, 2.2 додаткової угоди до договору, становить 257869,00 грн і складається з:

- вартості етапу процедури судового оскарження, передбаченого п. 2.2.1 додаткової угоди, що відповідно до п. 4.2.1 даної угоди дорівнює 26000,00 грн;

- додаткової винагороди, передбаченої п. 4.3 додаткової угоди, в розмірі 2% від суми податкових повідомлень-рішень, визнаних судом першої інстанції недійсними, у сумі 231869,00 грн (11593484,86 грн х 2%).

Згідно п. 4.5 договору винагорода, зазначена в п. 4.3 сплачується протягом 5 робочих днів з дня винесення податковим органом або судом (Дніпропетровським окружним адміністративним судом, Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом) рішення, яким повністю або частково задоволено вимоги заявника. Винагорода сплачується протягом 5 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, позивачем надано відповідачу за договором та додатковою угодою до нього послуги правової допомоги на загальну суму 382869,00 грн (125000,00 грн + 257869,00 грн).

Згідно з наданим позивачем розрахунком ціни позову, відповідач вартість наданих йому послуг оплатив лише частково в сумі 101000,00 грн, у зв'язку з чим за ним перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 281869,00 грн. З наданого розрахунку вбачається, що позивачем заявлено до стягнення заборгованість у сумі 281869,00 грн за актами виконаних робіт від 31.10.2017 і 30.11.2017 та актом прийому-передачі виконаних послуг від 22.11.2017 на суму 231869,00 грн до додаткової угоди, копія якого за підписом лише з боку позивача міститься у матеріалах справи.

Позивач зазначає, що 07.12.2017 ним відповідачу було направлено акт виконаних робіт за листопад 2017 року та акт прийому-передачі виконаних послуг від 22.11.2017, на підтвердження чого позивачем надано копію квитанції кур'єрської служби доставки №1263004 від 07.12.2017 (а.с. 23). Однак, відповідач, отримавши документи, підписав та повернув позивачу лише акт виконаних робіт за листопад 2017 року, тоді як акт прийому-передачі виконаних послуг від 22.11.2017 залишив без уваги.

У зв'язку з порушеннями, допущеними зі сторони відповідача при виконанні ним своїх договірних зобов'язань, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги правової допомоги в сумі 281869,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали даної справи не містять доказів дострокового розірвання або визнання недійсними договору та додаткової угоди. Отже, в силу ст. 629 ЦК України умови договору та додаткової угоди до нього в частині оплати наданих позивачем послуг є обов'язковими для відповідача.

Предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли за договором про надання послуг правової (юридичної) допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Таким чином, за надані за договором послуги правової допомоги у жовтні та листопаді 2017 року відповідач повинен був розрахуватись не пізніше 10.11.2017 і 10.12.2017 відповідно, а в частині сплати визначеної пунктом 4.3 додаткової угоди винагороди в розмірі 2% від суми оскаржених податкових повідомлень-рішень - протягом 5 робочих днів з 22.01.2018 (з дня набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №804/5990/17), тобто до 26.01.2018 включно.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з приписами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто неналежне виконання.

Факт наявності заборгованості за договором та додатковою угодою підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем шляхом подання належних і допустимих доказів. За умовами договору та додаткової угоди обов'язок відповідача по оплаті послуг правової допомоги не пов'язаний із підписанням сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) за певні періоди, оскільки щомісячна оплата здійснюється шляхом авансування та подальшої доплати залишку платежу, а додаткова винагорода сплачується у разі настання певної умови - скасування податкового повідомлення-рішення. При цьому, відповідно до п. 2.5 додаткової угоди обов'язок із підписання та повернення акту виконаних робіт (наданих) послуг у триденний термін з моменту його отримання покладено саме на відповідача; у разі неповернення акту позивачу у зазначений строк послуги вважаються прийнятими відповідачем та підлягають оплаті згідно з умовами додаткової угоди. Також, обов'язок відповідача по оплаті додаткової винагороди не пов'язаний і з ймовірністю скасування рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яким податкові повідомлення рішення визнано протиправними.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив зобов'язання, обумовлені договором та додатковою угодою, щодо оплати отриманих ним від позивача послуг правової допомоги

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 4228,03 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 29, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, 13; ідентифікаційний код 32495626) на користь Адвокатського об'єднання "Фінекс" (49000, м. Дніпро, вул. Барикадна, 11, оф. 7-8; ідентифікаційний код 36726450) 281869,00 грн заборгованості та 4228,03 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.07.2018.

Суддя В.Д. Воронько