ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2018 Справа № 905/577/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

секретар судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 15766742, адреса: 644081, Російська Федерація, м. Омськ, вул. Лукашевича, буд. 14/2),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (Ідентифікаційний код 00158741, адреса: 83004, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 169-г),

про: стягнення 19161145,50 рос.руб., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не зявився,

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» про стягнення 18945857,43 руб. (вісімнадцять мільйонів дев"ятсот сорок п"ять тисяч вісімсот п"ятдесят сім російських рублів 43 коп.), з яких: 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двідцять один російський рубль 50 коп.) основна заборгованість, 2092318,76 руб. (два мільйони дев"яносто дві тисячі триста вісімнадцять російських рублів 76 коп.) - інфляційні, 1294511,09 руб. (один мільйон двісті дев"яносто чотири тисячі п"ятсот одинадцять російських рублів 09 коп.) три відсотки річних, 740906,08 руб. (сімсот сорок тисяч дев"ятсот шість російських рублів 08 коп.) пеня.

Позовні вимоги мотивовані порушенням з боку відповідача взятих на себе грошових зобов'язань за договором № 1ЮР від 10.02.2014.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір № 1ЮР від 10.02.2014 з додатками, смєти на проектні та вишукувальні роботи, розрахунок № 3 витрат на відрядження, лист ПАТ «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» від 08.07.2014 № 21-01/21-21-9565 «про узгодження матеріалів», акт № 001 від 22.09.2014 здачі-приймання виконаних робіт до договору № 1ЮР від 10.02.2014, договір відступлення права вимоги (цесії) від 22.07.2015, відповідь на претензію від 23.06.2017 № 12-12/05-5417, лист від 24.07.2017 вих.№ 123, договір відступлення права вимоги (цесії) від 04.08.2017, статутні документи Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС», договір від 23.08.2017 про передання повноважень одноособового виконавчого органу Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» керуючому індивідуальному підприємцю, роздруківка відомостей офіційного веб-сайту УДППЗ УКРПОШТА щодо нездійснення пересилання пошти в Донецькій та Луганській областях, роздруківка з офіційного веб-сайту Національного банку України в мережі Інтернет про офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 22.03.2018, попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Ухвалою суду від 06.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/577/18; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.04.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 20.04.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

16.04.2018 позивачем подано заяву вих.б/н від 11.04.2018 про збільшення позовних вимог за позовом про стягнення заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» заборгованість у загальному розмірі 19161145,50 руб. (дев"ятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок п"ять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) основна заборгованість та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму заборгованості.

Заява мотивована тим, що в первісній позовній заяві позивач обґрунтував свої вимоги про стягнення інфляційних та 3 % річних, нарахованих на суму боргу, посилаючись на норми законодавства України. Однак, згідно з п. 10.2 договору, у випадках, не передбачених договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації. Посилаючись на положення ст.ст. 2, 4, 5, 7, 8, 43 Закону України "Про міжнародне приватне право", п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.310, 382, 384, 388, 389, 395 Цивільного кодексу Російської Федерації та ст. 7.4.9 Принципів міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА) у редакції 1994 року, позивач скоригував свої позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.04.2018 заяву вих. б/н від 11.04.2018 про збільшення позовних вимог за позовом про стягнення заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014 прийнято судом; підготовче засідання відкладено на 30.05.2018; визначено відповідачу не пізніше, ніж за п'ять днів до дати судового засідання: надати суду відзив по суті спору з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача. Копію відзиву разом з доказами, на яких такий відзив ґрунтується, направити позивачу, докази його направлення надати суду; явка представників сторін у судове засідання визнана не обов'язковою.

24.05.2018 від позивача до канцелярії суду подано клопотання вих. №2/5 від 23.05.2018 про долучення до матеріалів справи роздрукованих відомостей з інформаційно-пошукової системи в мережі Інтернет htpp://www.gk-rf.ru/ витягів Цивільного кодексу Російської Федерації; клопотання вих. №1/5 від 23.05.2018 про долучення до матеріалів справи роздрукованих відомостей з офіційного сайту Центрального Банку Росії в мережі Інтернет https://www.cbr.ru/press/, а саме рішень ради директорів ЦБР щодо розмірів ключової ставки, зазначених в заяві про збільшення позовних вимог.

Клопотання позивача розглянуто та задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

30.05.2018 позивачем до канцелярії суду подано клопотання вих. №3/5 від 29.05.2018 про долучення до матеріалів справи роздрукованих відомостей з офіційної інформаційно-пошукової системи законодавчих актів Російської Федерації в мережі Інтернет (www.pravo.gov.ru) htpp://pravo.gov.ru/ витягів з Цивільного кодексу Російської Федерації, а також листа вих.№ 2248/к від 24.05.2018 Консульського відділу Посольства Російської Федерації в Україні.

Клопотання позивача розглянуто та задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 30.05.2018 підготовче засідання відкладено на 06.06.2018; встановлено сторонам строк для подання суду всіх пояснень та доказів (письмових та електронних доказів), які можливо доставити до суду, що підтверджують доводи кожної зі сторін (якщо такі будуть подані) не пізніше 06.06.2018; явку представників сторін визнано не обов'язковою.

06.06.2018 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів щодо понесених судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у тому числі договір № 24/08/17 від 24.08.2017, ордер від 22.02.2018, опис витраченого часу та виконаних робіт в рамках надання правничої допомоги, акт виконаних робіт від 25.05.2018, рахунок № 16.05.18 від 16.05.2018, виписки по рахункам від 04.06.2018.

Клопотання позивача розглянуто та задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Відповідач своїм правом не скористався та у визначені судом строки не подав відзив на позов та докази, на яких ґрунтуються його доводи.

Ухвалою від 06.06.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/577/18; призначено розгляд справи по суті на 14.06.2018; явка сторін визнана не обовязковою.

В судовому засіданні, що відбулось 14.06.2018, представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог вих. №б/н від 11.04.2018.

У судові засідання представник відповідача не зявився; про місце, час та дату слухання справи повідомлений шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі Новини та події суду) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudu/) та шляхом направлення йому ухвали електронною поштою.

У звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, явка уповноважених представників сторін обовязковою судом не визнавалась, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши пояснення позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (відповідачем) як замовником та Закритим акціонерним товариством «Північно-західна компанія «КАРБОН» як виконавцем укладено договір № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.12), за умовами якого виконавець зобовязався розробити проектну документацію відповідно до Завдання на проектування (Додаток № 1) по обєкту «Облаштування обєктів видобування і підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Дільниця з підготовки і закачуванню стічних вод», а замовник зобовязався прийняти і оплатити результат виконаних робіт (п.1.1 договору).

До початку виконання робіт замовник зобовязався завчасно узгодити з замовником перелік вихідних даних, необхідних для виконання робіт. У випадку відсутності у виконався необхідних вихідних даних для виконання робіт, виконавець зобовязаний негайно письмово повідомити замовника про їх відсутність, у протилежному випадку, виконавець позбавляється права посилатись на відсутність зазначених вихідних даних в майбутньому (п.1.5 договору).

У п.2.1. договору сторонами обумовлено, що строк виконання робіт (дата початку і дата закінчення робіт, включаючи строки виконання по кожному етапу) встановлюються Календарним планом робіт (Додаток № 2).

Договірна ціна робіт за цим договором визначена в сумі 15694688,50 руб.РФ (пятнадцять мільйонів шістсот девяносто чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім рублів 50 коп.), в т.ч. ПДВ 18% - 2394105,03 руб.РФ (два мільйони триста девяносто чотири тисячі сто пять рублів 03 коп.). Валюта договору і платежу російський рубль (п.3.1. договору).

Оплата за цим договором здійснюється згідно календарного плану на підставі оформленого акта здачі-приймання робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту надходження грошових коштів від Генерального замовника, але не пізніше 180 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, у випадку відсутності оплати протягом 170-ти банківських днів, укладається додаткова угода, яка уточнює проведення оплати (п.3.2. договору).

Оплата за цим договором здійснюється замовником в рублях Російської Федерації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в реквізитах цього договору (п.3.4 договору). При розрахунках грошовими коштами зобовязання замовника по оплаті вважається виконаним з моменту списання грошових коштів з рахунку замовника (п. 3.8 договору).

У пункті 4.1 договору сторони обумовили, що порядок виконання робіт за договором, перелік документації, що підлягає оформленню і здачі виконавцем замовнику на окремих етапах виконання і закінчення робіт за договором, визначаються Завданням на проектування (Додаток № 1) і Календарним планом робіт (Додаток № 2). Передача замовнику результатів робіт здійснюється за передавальним документом (Додаток № 4) замовника.

У строк, не пізніше останнього числа звітного місяця (місяця виконання чергового етапу робіт) згідно з Календарним планом надати замовнику підписаний зі свого боку Акт здачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках, з додаванням до Акту необхідної кількості матеріалів, передбачених Завданням на проектування і Календарним планом робіт (п.4.2 договору). Приймання виконаних робіт замовником і узгодження з Гензамовником здійснюється протягом 30 робочих днів з моменту отримання повного комплекту документації за договором (по етапу Календарного плану) (п.4.5 договору). Після узгодження наданої документації з Гензамовником і отримання оформленого генерального акта, замовник протягом 10-ти робочих днів направляє виконавцю оформлений акт здачі-приймання робіт (п.4.6 договору).

Виконавець за попереднім погодженням з замовником має право достроково виконати роботи і здати їх результати замовнику, а замовник має право достроково прийняти й оплатити названі роботи згідно умов договору (п.4.7 договору).

Право власності на розроблену за договором документацію переходить замовнику з моменту підписання акту здачі-приймання робіт (п.4.9 договору).

Згідно п.5.1.4 договору, виконавець несе відповідальність за повноту, достовірність і якість наданої інформації. Матеріал повертається замовником на доопрацювання виконавцю в будь-який час при виявленні скритих недоліків, незалежно від дати підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. За фізичну схоронність матеріалів виконавець несе відповідальність до його передачі по акту представнику замовника.

За умовами п.8.8 договору, у випадку затримки оплати за виконані роботи на строк більше 15 календарних днів виконавець має право вимагати у замовника сплати пені в розмірі 0,1% за кожен день прострочки платежу, але не більше 5% від суми, що підлягає до сплати.

Всі розбіжності, що виникають в ході виконання цього договору, мають врегульовуватись шляхом переговорів між сторонами. Претензійний порядок вирішення спорів є обовязковим. Строк направлення відповіді на претензію не може бути більшим 10 робочих днів з дати отримання претензії стороною (п.8.10 договору).

У пункті 8.11 договору сторони обумовили, що всі спори, розбіжності або вимоги, що витікають з цього договору, і неврегульовані шляхом перемовин між сторонами, підлягають вирішенню в судовому порядку за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до умов п.9.1 договору, зміни або розірвання договору здійснюється за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 30.12.2014, а в частині розрахунків до повного виконання взаємних зобовязань за договором (п.10.1 договору).

У випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації (п.10.2 договору).

Претензії, листи, повідомлення, направлені по факсу однією зі сторін для іншої сторони, мають повну юридичну силу і можуть бути використані в якості доказів в арбітражному суді. Роздруківка факсимільного повідомлення є підтвердженням факту направлення документа та отримання виконавцем (п.10.9 договору)

Договір № 1Юр від 10.02.2014 з додатками підписаний обома сторонами без зауважень.

Згідно Завдання на проектування (Додаток № 1) та Календарного плану (Додаток № 2) до договору № 1Юр від 10.02.2014 сторонами погоджено етапи та найменування робіт, строк виконання робіт 30.08.2014 (а.с.17-23).

Згідно листа Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» від 08.07.2014 № 21-01/21-21-9565, адресованого ЗАТ «СКЗ «КАРБОН», замовник розглянув робочу документацію по розділу «Розробка проектної документації по обєкту УКПГ» будівництва «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки та газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ», отриману електронною поштою 30.06.2014 та узгодив її без зауважень (а.с.33)

З наявних в матеріалах справи Смєт на проектні та вишукувальні роботи по обєкту «Розробка проектної документації по обєкту УКПГ» будівництва «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки та газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ» (а.с.24-32) вартість робіт складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.).

22.09.2014 між замовником та підрядником підписано без зауважень Акт № 001 здачі-приймання виконаних робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.34). Згідно цього Акту, замовник не має претензій за обсягом, строками та якістю виконаних робіт. Вартість виконаних робіт складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.).

Матеріали справи не містять і сторонами не надано документального підтвердження здійснення розрахунків замовником за прийняті роботи у порядку і строки, встановлені договором № 1ЮР від 10.02.2014.

З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2015 між Закритим акціонерним товариством «Південно-західна компанія «КАРБОН» як цедентом та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТП Карбон» як цесіонарієм укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого цедент уступив, а цесіонарій прийняв право вимоги боргу до Публічного акціонерного товариства «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (код ОКПО 00158741) як боржника, що виник за договором № 1ЮР від 10.02.2014 на розробку проектної документації «Облаштування обєктів видобування та підготовки сеноманського газу Юрхаровського родовища. Кустові площадки і газозбірні мережі. Мережі внутрішньо майданчикові УКПГ» (п.1 договору цесії).

В пункті 2 договору визначено, що сума права вимоги, що відступається, складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.), у т.ч. ПДВ 18% - 2260391,42 руб. (два мільйони двісті шістдесят тисяч триста девяносто один російський рубль 42 коп.)

За цим договором цесіонарію переходять права вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, в т.ч. право на отримання пені та інших штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобовязань боржником (п.4 договору цесії).

Матеріали справи свідчать, що цесіонарій звертався до Публічного акціонерного товариства «ЮЖНІІГІПРОГАЗ» як боржника з претензією від 25.05.2017 № 05/21 про сплату заборгованості за договором від 10.02.2014 № 1ЮР та отримав відповідь від 23.06.2017 № 12-12/05-5417 (а.с.37), в якій претензія була відхилена у звязку з отриманням замовником негативного висновку Омської філії ФАУ «Главекспертиза Росії» № 166-15/ОГЭ-4479/04 від 09.02.2015 стосовно виконаних підрядником робіт.

04.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТП Карбон» як цементом та Товариством з обмеженою відповідальністю «АКВА-СЕРВІС» як цесіонарієм укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого цедент уступає, а цесіонарій приймає право вимоги до боржника, які виникли у цедента на підставі укладеного договору відступлення права вимоги (цесії) від 22.07.2015 і первісного договору № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.43).

Відступається право вимоги на суму 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.), у т.ч. ПДВ 18% - 2260391,42 руб. (два мільйони двісті шістдесят тисяч триста девяносто один російський рубль 42 коп.), не враховуючи сум штрафних санкцій, пені, неустойки (п.1.4 договору).

Згідно п.1.5, за цим договором до цесіонарія переходить право вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, у тому числі і суми штрафних санкцій, пені інфляційні збитки за договором.

Уступка права вимоги цедента до боржника, що здійснюється за цим договором, є відплатною. В якості оплати за право цедента до боржника, що відступається, цесіонарій зобовязався сплатити цеденту грошові кошти в розмірі 1000 руб. з ПДВ.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» заборгованості за договором №1ЮР від 10.02.2014 у загальному розмірі 19161145,50 руб. (дев"ятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок п"ять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) - основний борг та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму заборгованості.

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обовязки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до преамбули Закону України «Про міжнародне приватне право» цей закон встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів повязані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, коли хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Статтею 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Пунктом два частини першої статті 76 цього Закону встановлено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадках якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» - є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Російської Федерації, ОГРН 200, ІПН/КПП /550701001, ОКПО 15766742, юридична адреса: Російська Федерація, АДРЕСА_1.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» - є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України, ідентифікаційний код 00158741, ІПН 98, юридична адреса: Україна, м. Донецьк, вул. Артема, 169-г.

Як встановлено судом, у п.8.11 та п. 10.2 договору №1ЮР від 10.02.2014 визначено, що всі спори, розбіжності або вимоги, що витікають з цього договору, і неврегульовані шляхом перемовин між сторонами, підлягають вирішенню в судовому порядку за місцезнаходженням відповідача; у випадках, не передбачених договором, сторони керуються діючим законодавством Російської Федерації.

Таким чином, оскільки сторони своєю угодою передбачили підсудність справи з іноземним елементом за місцезнаходженням відповідача, у даному випадку спір підлягає вирішенню в господарських судах України. Крім того, відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин самостійно здійснили вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 3 Господарського процесуального кодексу України застосовує це право у вирішенні спору, в даному випадку - законодавство Російської Федерації.

Відповідно до частини першої статті 8 Цивільного кодексу Російської Федерації цивільні права та обовязки виникають з підстав, передбачених законом та іншими правовими актами, а також з дій громадян і юридичних осіб, які хоча й не передбачені законом або такими актами, але в силу загальних засад і суті цивільного законодавства породжують цивільні права та обовязки. У звязку з цим цивільні права та обовязки виникають з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також з договорів та інших правочинів, хоча й не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Громадяни та юридичні особи вільні в укладенні та визначенні умов договору (ст. 421 ЦК РФ).

За своєю правовою природою договір №1ЮР від 10.02.2014 є договором підряду.

За договором підряду підрядник зобовязується виконати за завданням замовника визначену роботу і здати її результат замовнику, а замовник зобовязується прийняти результати роботи та оплатити їх (ст.702 ЦК РФ).

Якщо договором підряду не передбачено передплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підряднику обумовлену ціну після остаточної здачі результатів роботи за умови, що робота виконана належним чином і в обумовлений строк, або за згодою замовника достроково. (ст.711 ЦК РФ).

Статтею 190 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що встановлений законом, іншими правовими актами, правочинами або призначений судом строк визначається календарною датою або спливом періоду часу, який визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Строк може визначатися також вказівкою на подію, яке має неминуче настати. Перебіг строку, визначений періодом часу, починається на наступний день після календарної дати або настання події, якою визначено її початок (ст.191 ЦК РФ). Якщо строк встановлено для вчинення будь-якої дії, вона може бути вчинена до двадцять четвертої години останнього дня строку (ст.194 ЦК РФ).

Відповідно до ст.314 Цивільного кодексу Російської Федерації якщо зобовязання передбачає або дозволяє визначити день його виконання або період, протягом якого воно має бути виконано (у тому числі у випадку, якщо період визначається моментом виконання зобовязань іншою стороною або настання інших обставин, передбачених законом або договором), зобовязання має бути виконано в цей день або відповідно в будь-який час протягом такого періоду.

Згідно ст. 408 Цивільного кодексу Російської Федерації зобовязання припиняється його виконанням.

Статтею 310 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна його умов не допускаються, крім випадків, передбачених цим Кодексом, іншими законами або правовими актами.

Відповідно до положень статей 307, 309, 310 Цивільного кодексу Російської Федерації, відповідач як сторона за цивільно-правовим правочином повинен належним чином дотримуватися узгоджених ним умов, а також вимог закону, інших нормативних актів.

Судом встановлено, що у п.3.2 договору № 1ЮР від 10.02.2014 сторонами обумовлено, що оплата за цим договором здійснюється згідно календарного плану на підставі оформленого акта здачі-приймання робіт протягом 10-ти банківських днів з моменту надходження грошових коштів від Генерального замовника, але не пізніше 180 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, у випадку відсутності оплати протягом 170-ти банківських днів, укладається додаткова угода, яка уточнює проведення оплати. 22.09.2014 між замовником та підрядником підписано без зауважень Акт № 001 здачі-приймання виконаних робіт за договором № 1ЮР від 10.02.2014 (а.с.34). Згідно цього Акту, замовник не має претензій за обсягом, строкам та якості виконаних робіт. Вартість виконаних робіт складає 14818121,50 руб. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.).

Таким чином, відповідач мав розрахуватись з виконавцем за виконані роботи не пізніше 21.03.2015.

Матеріали справи не містять документального підтвердження укладання між сторонами додаткових угод до договору № 1ЮР від 10.02.2014, а також документального підтвердження повного чи часткового виконання відповідачем як замовником своїх грошових зобовязань за вказаним договором.

Суд враховує, що положеннями статей 382, ч.1 ст.384, 388 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що право (вимога), що належить на підставі зобовязання кредитору, може бути передано іншій особі за правочином (відступлення вимоги) або може перейти до іншої особи на підставі закону. Для переходу права кредитора іншій особі не вимагається згода боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Якщо інше не передбачено законом або договором, право первісного кредитора переходить до нового кредитора у тому обсязі і на тих умовах, які були дійсні на момент переходу права. Зокрема, до нового кредитора переходять права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, у тому числі право на проценти.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач здобув право вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 04.08.2017 (а.с.43), за яким до цесіонарія (Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС») перейшло право вимоги виконання зобовязання, права, що забезпечують виконання зобовязання, а також інші повязані з вимогою права, що виникли з договору № 1ЮР від 10.02.2014, у тому числі і суми штрафних санкцій, пені інфляційні збитки за договором.

Статтею 332 Цивільного кодексу Російської Федерації встановлено, що кредитор вправі вимагати сплати неустойки, визначеної законом (законної неустойки), незалежно від того, чи передбачено обовязок її сплати угодою сторін.

У випадку неправомірного утримання грошових коштів, ухилення від їх повернення, іншого прострочення їх сплати підлягають сплаті проценти на суму боргу. Розмір процентів визначається ключовою ставкою Банку Росії, що діє у відповідні періоди. Ці правила застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлено законом або договором. (ч.1 ст. 395 ЦК РФ)

Згідно ч.1 ст. 329 Цивільного кодексу Російської Федерації виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, заставою, притриманням речі боржника, порукою, незалежною гарантією, завдатком, забезпечувальним платежем та іншими засобами, передбаченими законом або договором.

З огляду на встановлені судом обставини та норми чинного законодавства у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не надано документального підтвердження повного чи часткового виконання своїх грошових зобовязань за вказаним договором підряду № 1ЮР від 10.02.2014, доводів позивача належними доказами не спростовано, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» та про їх задоволення у предявленому до стягнення розмірі.

Господарським процесуальним кодексом України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, у свою чергу, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно частин першої та четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір та інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За розгляд цієї справи судовий збір складає 287417,18руб. (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста сімнадцять російських рублів 18 коп.), що за курсом Національного Банку України - 131247,28 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті сорок сім гривень 28 коп.), які сплачено позивачем за квитанціями про здійснення касової операції № 3671563 від 22.03.2018 (а.с.69) та від 11.04.2018 № 3707356 (а.с.87).

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України).

Згідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 даного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, порядок обчислення якого (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним, а тому суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи (правова позиція Вищого господарського суду України в п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 №01-8/973 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права" та п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відшкодовуються витрати, які були здійснені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013р. №6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, які є джерелом права згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 зазначив, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 дол.США (пять тисяч доларів США) подано: договір про надання юридичних послуг від 24.08.2017, ордер на надання правової допомоги серії КВ № 203543 від 22.02.2018, опис робіт від 05.06.2018 по наданню правничої допомоги в рамках договору про надання юридичних послуг № 24/08/2017 від 24.08.2017, акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.05.2018 по договору про надання юридичних послуг № 24/08/17, INVOICE №16/05/18 від 16.05.2018 на суму 5 000,00 дол. США в якості оплати згідно договору про надання юридичних послуг №24/08/17 від 24.08.2017, звіт про дебітові та кредитові операції по рахунку від 04.06.2018 на суму 65175,00 грн. (шістдесят пять тисяч сто сімдесят пять гривень) та від 01.06.2018 на суму 2500 дол.США (дві тисячі пятсот доларів США) (а.с.180-194).

Вищевказані документи, подані заявником, суд визнає належними та допустимими доказами понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 5000 дол.США (пять тисяч доларів США).

Разом з тим, суд визнає таку суму не співмірною, зокрема позовним вимогам, строку розгляду справи, наданими послугами адвокатом, а тому вона підлягає стягненню частково з відповідача у розмірі 3000 дол.США (три тисячі доларів США), що за курсом Національного Банку України станом на час прийняття рішення складає 130600 грн. (сто тридцять тисяч шістсот гривень).

Керуючись статтями 73-80, 86, 91, 123-124, 128 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» заборгованості у загальному розмірі 19161145,50 руб. (дев"ятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок п"ять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) - основного боргу та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму боргу, задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (Ідентифікаційний код 00158741, адреса: 83004, Україна, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 169-г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 15766742, адреса: 644081, Російська Федерація, м. Омськ, вул. Лукашевича, буд. 14/2) заборгованість у загальному розмірі 19161145,50 руб. (дев"ятнадцять мільйонів сто шістдесят одну тисячу сто сорок п"ять російських рублів 50 коп.), з яких: 14818121,50 грн. (чотирнадцять мільйонів вісімсот вісімнадцять тисяч сто двадцять один російський рубль 50 коп.) - основного боргу та 4343024 руб. (чотири мільйони триста сорок три тисячі двадцять чотири російських рублів) - проценти річних на суму боргу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ІНСТИТУТ ЮЖНІІГІПРОГАЗ» (Ідентифікаційний код 00158741, адреса: 83004, Україна, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 169-г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВА СЕРВІС» (Ідентифікаційний код 15766742, адреса: 644081, Російська Федерація, м. Омськ, вул. Лукашевича, буд. 14/2) судовій збір за розгляд справи у розмірі 287417,18 руб. (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста сімнадцять російських рублів 18 коп.), що за курсом Національного Банку України складає 131247,28 грн. (сто тридцять дві тисячі двісті сорок сім гривень 28 коп.) та судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 дол.США (три тисячі доларів США), що за курсом Національного Банку України складає 130600 грн. (сто тридцять тисяч шістсот гривень).

Після набрання рішенням законної сили видати судовий наказ.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили через двадцять днів з дня його підписання та може бути оскаржене в апеляційному порядку, згідно з Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2018.

Суддя Н.В. Величко