ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.2018                      м.Харків Справа № 910/373/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор’євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства “Науково-технічний комплекс “Імпульс”, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ЕДІФЕЙС”, м. Слов’янськ, Донецька область

про: стягнення 685440,00грн.

за участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Державне підприємство “Науково-технічний комплекс “Імпульс” звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ЕДІФЕЙС” про стягнення 685440,00грн. попередньої оплати за договором купівлі-продажу товарів №141 від 30.04.15р. на підставі ст.ст.525, 526, 530, 625 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.18р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/373/18, дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 28.02.18р.

Ухвалою господарського суду міста Києва за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 16.04.18р.

16.04.18р. господарським судом міста Києва постановлено ухвалу про передачу справи №910/373/18 за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

08.05.18р. матеріали справи №910/373/18 надійшли до господарського суду Донецької області.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 08.05.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений склад суду для розгляду справи №910/373/18: головуючий суддя – Лейба М.О.

Ухвалою господарського суду від 10.05.18р. прийнято до провадження справу №910/373/18 та дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; підготовче засідання призначено на 05.06.18р.

Ухвалою господарського суду від 05.06.18р. підготовче засідання відкладено на 26.06.18р.

05.06.18р. до канцелярії суду представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалам справи.

Ухвалою суду від 26.06.18р. за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи справ по суті призначений на 11.07.18р.

У судове засідання 11.07.18р. представники позивача та відповідача не з’явилися.

Про місце, час та дату судового засідання сторони були повідомлені належним чином, шляхом направлення відповідних ухвал на їх адреси, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань.

Відзив на позовну заяву відповідачем суду не наданий.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на те, що судом не встановлено обставин, що неявка представників позивача та відповідача перешкоджає вирішенню спору, а також беручи до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданн, суд вирішиє спір за наявними матеріалами на підставі ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.04.15р. між відповідачем (продавцем) Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ЕДІФЕЙС” та позивачем (покупцем) Державним підприємством “Науково-технічний комплекс “Імпульс” укладений договір купівлі-продажу товарів №141 (далі за текстом - договір), згідно, якого продавець на умовах даного договору зобов’язується передати у власність покупцю, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити Репітери Thyraya multi channel та IP модеми супутникові «Explorer 510» (п.1.1. договору).

Згідно п.п.1.2., 1.3. договору, ціна договору складає 685440,00грн. в т.ч. ПДВ – 114240,00грн. Загальна кількість товару, що підлягає поставці, асортимент та ціна товару, визначається у специфікації до цього договору, яка є його невід’ємною частиною.

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. договору, продавець зобов’язаний не пізніше 25 календарний днів з дня укладання даного договору передати покупцю товар. Покупець зобов’язаний прийняти товар і розрахуватися за нього.

Пунктом 3.1. договору визначений порядок розрахунків: покупець здійснює попередню оплату до моменту відвантаження товару за визначеною п.1.2. цього договору ціною протягом 3-х днів з дати укладання даного договору на підставі виставленого продавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця вказаний у даному договорі.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.5.1. цього договору і триває до повного виконання сторонами договірних зобов’язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від обов’язку виконати взяті на себе зобов’язання та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. (п.п.5.1., 5.2., 5.3. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Сторонами договору підписана специфікація на поставку товару, якою визначені найменування, кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість товару, яка складає 685440,00грн.

Специфікація підписана представниками сторін договору та скріплена печатками юридичних осіб.

Позивач перерахував на рахунок відповідача 685440,00грн. в якості оплати за товар –Репітер згідно договору №141 від 30.04.15р., що випискою Вербицького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 30.04.15р.

Проте, відповідачем поставку товару не здійснено, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу №141 від 30.04.15р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондує з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Приписами ст.610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відповідно до п.2.1. договору №141 від 30.04.15р., продавець зобов’язаний не пізніше 25 календарний днів з дня укладання даного договору передати покупцю товар.

Пунктом 3.1. договору визначено, що покупець здійснює попередню оплату до моменту відвантаження товару за визначеною п.1.2. цього договору ціною протягом 3-х днів з дати укладання даного договору на підставі виставленого продавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця вказаний у даному договорі.

Умовами п.1.2. договору та специфікації до нього загальна вартість товару, який підлягає передачі складає 685440,00грн.

Відповідачем виставлений рахунок на оплату №141 від 30.04.15р. на суму 685440,00грн.

Позивач перерахував на рахунок відповідача 685440,00грн в якості оплати за товар згідно договору №141 від 30.04.15р., що підтверджується випискою Вербицького відділення ПАТ «Укрсоцбанк» станом на 30.04.15р.

Відповідачем свої зобов’язання щодо поставки товару виконані не були.

Доказів повернення спірної суми відповідачем матеріали справи не містять.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 685440,00грн. як основного боргу, є обґрунтованими, доведеними відповідними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання представника не направив.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Едіфейс», м.Словянськ, Донецька область про стягнення грошових коштів у сумі 685440,00грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Едіфейс» (вул. Карла Маркса, буд. 5, м. Слов’янськ, Донецька область, 84122; ) на користь Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (вул. Горлівська, буд. 226/228, м.Київ, 02121; ) грошові кошти у сумі 685440,00грн. та судовий збір у сумі 10281,60грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Рішення складено та підписано 11.07.18р.

Суддя М.О. Лейба