ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Справа № 915/381/18

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл, 03022, м. Київ, вул. Смольна, 9-Б (),

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Деметра Агро Миколаїв, 54050, АДРЕСА_1 (),

про: стягнення 1071476,34 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 145 від 12.12.2017 року,

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Деметра Агро Миколаїв про стягнення грошових коштів у сумі 1071476,34 грн., з яких:

- 798472,25 грн. основна заборгованість за договором купівлі-продажу № 17 НХ 57/КВКК від 07.03.2017 року з урахуванням інфляційних втрат,

- 125655,20 грн. пеня,

- 70844,81 грн. 20% річних,

- 76504,08 грн. штраф.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 17 НХ 57/КВКК від 07.03.2017 року в частині оплати товару.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 06.06.2018 року.

06.06.2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2018 року.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

22.06.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

07.03.2017 року між позивачем, як продавцем та відповідачем, як покупцем був укладений договір купівлі-продажу № 17 НХ 57/КВКК (далі Договір), відповідно до п. 1.1 в порядку, визначеному цим Договором, продавець зобовязується поставити та передати у власність покупця товар, найменування та асортимент якого вказуються у специфікації додатку до цього Договору, яка становить його невідємну частину, а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов Договору (а.с. 9-11).

Відповідно п. 2.2 Договору ціна товару вказується в специфікаціях до даного Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору графік оплати вказується в додатках до даного Договору.

Відповідно до п. 3.8 Договору товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та якістю в момент отримання товару представником покупця від представника продавця у відповідності до видаткової накладної.

Відповідно до п. 4.1 Договору покупець зобовязаний здійснити оплату товару в терміни та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 8.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобовязань.

07.03.2017 року сторонами була підписана специфікація на поставку товару на загальну суму 5743,99 Євро (а.с. 12).

20.03.2017 року сторонами були підписані специфікація на поставку товару на загальну суму 18891,54 дол. США (а.с. 13) та специфікація на поставку товару на загальну суму 420 Євро (а.с. 14).

29.03.2017 року сторонами була підписана специфікація на поставку товару на загальну суму 2116,80 дол. США (а.с. 15)

23.05.2017 року сторонами були підписані специфікація на поставку товару на загальну суму 1420,80 Євро (а.с. 16) та специфікація на поставку товару на загальну суму 764,78 дол. США (а.с. 14).

У зазначених специфікаціях сторони передбачили, що повний розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем не пізніше 01.11.2017 року.

На виконання умов Договору та специфікацій позивачем був поставлений відповідачу товар на загальну суму 765040,08 грн., що підтверджується видатковими накладними за період з 15.03.2017 року по 12.05.2017 року (а.с. 18-33)

У звязку з нездійсненням відповідачем оплати за товар у визначений специфікаціями строк, позивач звернувся з даним позовом до суду.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначено вище, сторони передбачили у специфікаціях строк оплати товару не пізніше 01.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, вимога щодо стягнення з відповідача основної заборгованості за договором купівлі-продажу № 17 НХ 57/КВКК від 07.03.2017 року в сумі 765040,08 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.1 Договору у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у Договорі, покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20% річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано пеню в сумі 125655,20 грн. за період з 02.11.2017 року по 20.04.2018 року (169 днів).

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що розрахунок здійснено арифметично вірно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Період нарахування визначено позивачем вірно.

Відповідно до п. 6.2 Договору в разі порушення покупцем строків оплати за товар відповідно до графіку, встановленого Договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару.

На підставі пункту 6.2 Договору позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 76504,08 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, пунктом 6.1 Договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 20% річних від простроченої суми.

Позивачем нараховано інфляційні втрати за період з листопада 2017 року по лютий 2018 року в сумі 33432,25 грн. та 20% річних від простроченої суми заборгованості за період з 02.11.2017 року по 20.04.2018 року (169 днів) в розмірі 70844,81 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, штрафу та 20% річних є арифметично правильним.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір у сумі 16072,14 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл до товариства з обмеженою відповідальністю Деметра Агро Миколаїв задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Деметра Агро Миколаїв (54050, АДРЕСА_1, , МФО 325365, р/р 516 в ЦФ ПАТ Кредобанк) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Інтернешнл (03022, м. Київ, вул. Смольна, 9-Б, , МФО 300614, р/р 1114 у ПАТ Креді ОСОБА_2):

- 798472,25 грн. основну заборгованість за договором купівлі-продажу № 17 НХ 57/КВКК від 07.03.2017 року з урахуванням інфляційних втрат,

- 125655,20 грн. пеню,

- 70844,81 грн. 20% річних,

- 76504,08 грн. штраф,

- 16072,14 грн. судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 27.06.2018 року.

Суддя А.П. Алексєєв