ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 липня 2018 р.

Справа № 903/363/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем’як В. М., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши справу

за позовом: Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, Волинська область, Луцький район, с. Липини

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Волинська обласна рада, Волинська область, м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь-Екотепло”, Волинська область, м. Луцьк

про стягнення 234810,34 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

Встановив: Позивач - Волинська обласна психіатрична лікарня №1 м. Луцька звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь-Екотепло” про стягнення 234810, 34 грн. з них: 233040,05грн. - основний борг, 1287,96 грн. - пеня, 113,63 грн. - три відсотки річних, 368, 70 грн. - інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди індивідуального визначеного майна нерухомого майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області від 27.04.2017 року та угоди на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.04.2017р.

Представник позивача в призначене судове засідання не прибув, через відділ документального забезпечення та контролю подав заяву за вх. №01-55/7079/18 від 09.07.2018р. про розгляд справи без його участі.

У визначений судом день та час відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, причину неявки представника суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвала суду від 29.06.2018р., згідно поштового повідомлення № 913 про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена відповідачу 02.07.2018р.).

Також відповідач не скористався наданим йому Господарським процесуальним кодексом України правом на подання відзиву (заперечень) на позовну заяву з обгрунтовуючими документами.

Враховуючи те, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, також відповідач не скористався наданим йому Господарським процесуальним кодексом України правом на подання відзиву (заперечень) на позовну заяву з обгрунтовуючими документами.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвала суду від 29.06.2018р., згідно поштового повідомлення № 930 про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена відповідачу 30.06.2018р.).

Проаналізувавши подані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду даної справи по суті, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу за відсутності представників сторін та відзиву відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

27 квітня 2017 року між Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька (балансоутримувач) та ТзОВ "Волинь - Екотепло" (орендар) укладено договір оренди індивідуального визначеного нерухомого майна.

Згідно розділу 1 договору балансоутримувач передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області - частину приміщення котельні, що розміщене за адресою: Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Теремнівська 98, корисною площею 242,9кв.м.

На виконання умов договору балансоутримувач надав, а орендар прийняв в користування частину приміщення котельні.

Згідно п. 3.5. договору крім орендної плати орендар сплачує витрати балансоутримувача на утримання орендованого майна та відшкодовує витрати понесенні балансоутримувачем за надання комунальних і інших послуг.

27.04.2017р. між Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 м. Луцька (балансоутримувач) та ТзОВ "Волинь - Екотепло" (орендар) укладено договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (ділі - договір).

Відповідно до 1.1. балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, село Липини, вулиця Теремнівська 98, загальною площею 242,9кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цією угодою.

Орендар оплачує фактичне споживання комунальних послуг згідно наданих балансоутримувачем щомісячних рахунків.

Орендар відшкодовує балансоутримувачу витрати за спожиту електроенергію згідно показників лічильника та діючих тарифів, витрати за теплопостачання - пропорційно займаної площу.

Орендар відшкодовує водопостачання та водовідведення згідно рахунків, наданих балансоутримувачем.

Окрім цього орендар відшкодовує витрати, пов'язані з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкових територій пропорційно займаної площі.

Орендар відшкодовує вивіз побутового сміття.

Згідно п. 2.2.3 орендар зобов'язується не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до займаної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Відповідач свої зобов’язання щодо сплати витрат за теплопостачання з жовтня 2017 року та витрат за спожиту електроенергію, витрат по водовідведенню та водопостачанню з грудня 2017 року належним чином не виконав.

Згідно актів здачі - приймання робіт (надання послуг): 21 від 06.12.2017р., № 10 від 01.03.2018р., № 11 від 01.03.2018р. позивачем сплачено витрати за теплопостачання на загальну суму 1665976,11грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 140 від 07.12.2017р., №№ 24, 25 від 12.03.2018р., сума неоплачених відповідачем витрат за теплопостачання за період з 01.10.2017р. по 31.03.2018р. становить 38281,04грн., згідно виставлених відповідачу рахунків №22 від 08.02.2018р., № 73 від 16.03.2018р., № 86 від 16.04.2018р.

Згідно рахунків №№ 529-0083000/12/1, 529-0083000/12/2від 19.12.2017р., №№ 529-0083000/1/1, 529-0083000/1/2 від 18.01.2018р., №№ 529-0083000/2/1, 529-0083000/2/2, 529-0083000/3/1, 529-0083000/3/2 від 19.03.2018р. позивачем сплачено витрати за спожиту електроенергію на загальну суму 510037,66грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 147, 148, 149 від 21.12.2017р., №№1, 2 від 22.01.2018р., №№ 9, 10 від 20.02.2018р., №№ 27,28 від 20.03.2018р., сума неоплачених відповідачем витрат за спожиту електроенергію за період з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. становить 188613,86грн., згідно виставлених відповідачу рахунків № 50 від 26.02.2018р., № 73 від 16.03.2018р., № 98 від 16.04.2018р.

Згідно рахунків № 0067 від 18.12.2017р., № 0067 від 22.01.2018р., № 0067 від 20.02.2018р., № 0067 від 19.03.2018р.позивачем сплачено за водовідведення на загальну суму 33801,08грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 143 від 21.12.2017р., № 3 від 25.01.2018р., № 8 від 20.02.2018р., № 26 від 20.03.2018р., сума неоплачених відповідачем витрат по водовідведенню за період з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. становить 3985,72грн., згідно виставлених відповідачу рахунків № 51 від 26.02.2018р., № 76 від 20.03.2018р., № 86 від 16.04.2018р.

Сума неоплачених відповідачем витрат по водопостачанню за період з 01.12.2017р. по 31.03.2018р. становить 2159,43грн, згідно виставлених відповідачу рахунків №№ 51, 52 від 26.02.2018р., №№ 76, 77 від 20.03.2018р., №№ 86, 87 від 16.04.2018р.

Дослідивши подані позивачем докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позивачем належними доказами підтверджено несплату відповідачем витрат, а тому вимога про стягнення з відповідача 234810,34грн. заборгованості обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст. 11 Цивільного кодексу України обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 2.2.3. договору при несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно розрахунку позивача відповідачу нараховано 1287,96грн. – пені.

Перевіривши розрахунок за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ» в частині нарахування пені суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача: 1287,96грн. – пені.

Судом встановлено, що відповідачем були порушені визначені договором строки оплати відшкодування витрат на утримання майна.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на порушення відповідачем строку оплати електроенергії, до стягнення з відповідача підлягає 113,63грн. процентів річних, 368,70грн. збитків, завданих інфляцією.

Судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 549, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Волинь-Екотепло” (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська 48, офіс 405, ) на користь Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька (45601, Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Теремнівська 98, ) 233040,05грн. заборгованості, 1287,96грн. пені, 113,63грн. 3 % річних та 3522,15грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий господарський суд, протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення

складено 11.07.2018

Суддя                                                            В. М. Дем`як