ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. Справа № 909/457/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» б/н від 26.04.2018 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року (ухвалу підписано 20.04.2018 року, суддя Гриняк Б.П.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» (вх. № 3721/18 від 15.03.2018 року)

на дії та бездіяльність державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області

у справі № 909/457/16

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп», м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубко», м. Івано-Франківськ

про виселення із займаного нежитлового приміщення деревообробного цеху, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Макухи І., (вул. Порайка), буд. № 41а, загальною площею 966 кв.м. та стягнення заборгованості в сумі 137 263,60 грн. (з яких: 125 580,00 грн. основний борг, 3 994,48 грн. 3 % річних; 7 689,12 грн. інфляційні збитки)

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубко», м.Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп», м. Івано-Франківськ

про визнання недійсним договору оренди № 18/08-13 від 29.08.2016 року, укладеного між ТОВ «ІПК «Прінком-Груп» та ТОВ «Дубко».

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність б/н від 10.01.2017 року; ОСОБА_3 - довіреність б/н від 10.01.2017 року;

від відповідача: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із скаргою, в порядку ст. 339 ГПК України, в якій просило:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови від 06.03.18 р. ВП № 53748881 про закінчення виконавчого провадження;

- визнати недійсною постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 06.03.18 р. ВП № 53748881 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року у справі № 909/457/16 відмовлено в задоволенні скарги ТзОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп».

Не погоджуючись з даною ухвалою суду ТзОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» подало апеляційну скаргу б/н від 26.04.2018 року, в якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким скаргу задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні ухвали порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд не врахував, що з долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що фактичного виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом, не відбулося.

ТзОВ «Дубко» було подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 05.06.2018 року, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Скаржником було подано до суду клопотання б/н від 22.05.2018 року про долучення до матеріалів справи наступних документів: копії листа ТзОВ «АРТЕ» від 21.05.2018 року № 30 з додатками: акт звірки розрахунків, список обєктів під охороною.

Крім цього, скаржником у судовому засіданні було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: копії листа ТзОВ «АРТЕ» б/н від 01.06.2018 року та копії договору № 1888-ОП від 10.10.2016 року на централізовану охорону обєкта.

Скаржник стверджує, що він не мав можливості подати зазначені документи до суду першої інстанції, у звязку з тим, що останні були відсутні у нього та здобуті ним після винесення ухвали суду у даній справі.

Враховуючи те, що скаржник обґрунтував неможливість подання зазначених документів до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, суд апеляційної інстанції прийняв зазначені документи.

Відповідач та ДВС не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 року у справі № 909/457/16 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 р. скасовано, прийнято нове рішення, яким первісний позов ТзОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» задоволено частково, а саме, зокрема, виселено ТзОВ «Дубко» із займаного нежитлового приміщення деревообробного цеху, ступінь готовності якого 79%, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Макуха І.( вул. Порайка) буд. №41а, загальною площею 966 кв. м.

На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 р. Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ №899 від 21.09.2016 р., про виселення ТзОВ «Дубко» із займаного нежитлового приміщення - деревообробного цеху, ступінь готовності якого 79%, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Макухи І. ( вул. Порайка) буд. №41 а, загальною площею 966 кв.м.

Строк пред'явлення наказу до виконання з 07.09.2016 по 07.09.2017рр.

В подальшому, ТзОВ «ІПК «Прінком Груп» пред'явило даний наказ до примусового виконання.

12.04.2017 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №5374881.

22.05.2017 року ТзОВ «Дубко» звернулося до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою вих. №01/05 від 22.05.2017 року, в якій повідомило про добровільне виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області в частині виселення з приміщення по вул. Макухи, 1 в м. Івано-Франківську та зазначило, що за вказаною адресою відсутнє майно ТОВ «Дубко». Крім того, вказало, що зазначене приміщення використовується (орендується) іншим суб'єктом господарювання.

14.12.2017 року державним виконавцем складено ОСОБА_4, в якому зазначено, що за адресою: вул. Макухи, 41а, м. Івано-Франківськ, знаходиться підприємець ОСОБА_4, а зі слів працівників (зазначеного підприємця) ТзОВ «Дубко» виселилося з даного приміщення.

Пізніше, 15.12.2017 року на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області поступила заява стягувача, в якій останні стверджував, що ТзОВ «Дубко» самостійно виконавчий документ не виконано.

19.12.2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про примусове виконання, якою виконання призначено на 28.12.2017 р. постанову направлено сторонам виконавчого провадження та начальнику Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Так, 28.12.2017 року державним виконавцем було складено ОСОБА_4, в якому зазначено, що зі слів працівників, які знаходилися за адресою вул. Макухи, 41а, м. Івано-Франківськ, за зазначеною адресою, знаходиться ПП Дубненич - все майно та обладнання належить йому на праві власності.

В подальшому 14.02.2018 на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області поступила заява ТзОВ «Дубко», в якій останній просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ним виконано рішення суду в частині виселення з спірного приміщення.

01.03.2018 на адресу Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області поступила повторна заява ТОВ «Дубко», в якій боржник просив взяти на контроль та винести постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню №53748881.

06.03.2018 року державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №53748881, на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

П.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Скаржник стверджує, що державним виконавцем вчинено не весь можливий комплекс дій, які згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачений для примусового виконання судового рішення. Скаржник вважає, що постанова ДВС від 06.03.2018 р. про закриття виконавчого провадження є неправомірною та підлягає скасуванню.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з п.9 ч.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про його виселення, державний виконавець накладає на нього штраф у порядку, визначеному цим Законом.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Мета рішення (а, відповідно, і результат його виконання) про задоволення позовної вимоги про захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача у формі усунення перешкод у користуванні приміщенням шляхом виселення відповідача з такого приміщення, з урахуванням положень вищевказаних ст.391 Цивільного кодексу України та ч.ч.1-5, 8 ст.66 Закону України "Про виконавче провадження", полягає в тому, що:

- спірне приміщення має бути реально повністю звільнене від боржника, будь-якого його майна, з повною забороною відповідачу (боржнику) користуватися цим приміщенням;

- як наслідок цього, власнику майна - позивачу, стягувачу має бути повернута повна, реальна, безперешкодна можливість користування та розпоряджання своїм майном;

- такі звільнення та повернення мають носити реальний, безсумнівний та безспірний характер.

Наведені вище норми законодавства свідчать, що державний виконавець зобов'язаний був вчинити всі необхідні дії для фактичного виконання рішення суду, чого останнім здійснено не було.

Судом встановлено, що державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області виносячи постанову від 06.03.2018 року про закінчення виконавчого провадження №53748881, на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», послався на ОСОБА_4 державного виконавця від 14.12.2017 року та 28.12.2017 року та заяву ТзОВ «Дубко» від 22.05.2017 року.

Посилання ДВС на ОСОБА_4 державного виконавця від 14.12.2017 року та 28.12.2017 року та заяву ТзОВ «Дубко» від 22.05.2017 року, як на докази, які підтверджують те, що ТзОВ «Дубко» звільнив приміщення за адресою вул. Макухи І, 41а, м. Івано-Франківськ, а також що в даному приміщенні не знаходиться майно боржника, судом апеляційної інстанції оцінюються критично, з огляду на наступне.

Акти державного виконавця від 14.12.2017 року та 28.12.2017 року не є належними доказами того, що рішення суду про виселення боржника виконане в повному обсязі. Адже, в останніх зазначено, що зі слів працівників державним виконавцем встановлено, що в приміщенні за адресою вул. Макухи, 41а, м. Івано-Франківськ знаходиться ПП Дубненич та все майно та обладнання належить йому на праві власності. При цьому не зазначено, які саме особи надали зазначену інформацію.

В ОСОБА_4 не міститься жодного посилання на документи, які б підтверджували перебування ПП Дубненич в приміщенні за адресою вул. Макухи, 41а, м. Івано-Франківськ.

ОСОБА_5 державного виконавця підписані представником стягувача із зауваженнями щодо того, що державний виконавець не вчинив дій на виконання рішення суду. Так, у ОСОБА_5 від 28.12.2017 року стягувач зазначив, що на території за адресою вул. Макухи, 41а, м. Івано-Франківськ знаходився транспортний засіб навантажувач, серійний № 888583 Komatsu № GEB 96-a-5310, власника якого не було встановлено.

Також, заява ТзОВ «Дубко» від 22.05.2017 року про виселення боржника із приміщення, не може свідчити про те, що рішення суду про виселення боржника виконане в повному обсязі. Адже, заява підписана одноособово директором товариства.

Судом встановлено, що між сторонами не підписувались ОСОБА_5 приймання передачі нежитлового приміщення деревообробного цеху, ступінь готовності якого 79%, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Макуха І.( вул. Порайка) буд. №41а, загальною площею 966 кв.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно листа ТзОВ «АРТЕ» № 30 від 21.05.2018 року адресованого адвокату ОСОБА_6, встановлено, що приміщення по вул. Макухи, 41а в м. Івано-Франківську охороняється ТзОВ «АРТЕ» на підставі договору № 1888-0п від 10.10.2016 року на централізовану охорону обєкта, який укладений між ТзОВ «АРТЕ» та ТзОВ «Дубко» (копія зазначеного договору долучена до матеріалів справи). ОСОБА_5 підтверджує те, що станом на момент винесення постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 53748881 від 06.03.2018 року ТзОВ «Дубко» знаходилось у приміщенні по вул. Макухи, 41а в м. Івано-Франківську.

За таких обставин слід вважати, що у даному випадку державним виконавцем не вжито передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення у даній справі та неправомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження саме на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Вищезазначене в сукупності свідчить про недотримання державним виконавцем при виконанні наказу Господарського суду Івано-Франківської області №899від 21.09.2016 року вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому місцевим господарським судом безпідставно зроблено висновок про відсутність в діях державного виконавця порушень Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 343 ГПК передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 18.04.2018 року скасуванню.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на орган ДВС відповідно до положень ст. 344 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» б/н від 26.04.2018 року задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.2018 року скасувати. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» задоволити:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області щодо винесення постанови від 06.03.2018 р. ВП №53748881 про закінчення виконавчого провадження;

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 06.03.2018 р. ВП № 53748881 про закінчення виконавчого провадження.

3. Стягнути з Івано-Франківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (76019, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вул. Галицька 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Прінком-Груп» (76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 3, ) 1762,00 грн. судового збору за перегляд ухвали в апеляційному порядку.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26.06.2018 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Зварич О.В.