КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р. Справа№ 910/6968/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 20.06.2018

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018

у справі № 910/6968/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ОСОБА_2

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про стягнення заробітної плати

за заявою Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 повністю задоволено заяву ОСОБА_2; стягнуто з Державного підприємства "Укрветсанзавод" на користь ОСОБА_2 (середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 153 057,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державне підприємство "Укрветсанзавод" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Укрветсанзавод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16; встановлено сторонам строк задля надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд апеляційної скарги на 16.05.2018.

07.05.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП "Укрветсанзавод", в якому останній просить суд залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 без змін, а апеляційну скаргу ДП "Укрветсанзавод" без задоволення.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6968/16 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Мальченко А.О., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 прийнято до свого провадження у новому складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Державного підприємства "Укрветсанзавод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 до 30.05.2018.

У зв'язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/6968/16 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2018 апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 прийнято до свого провадження у новому складі суду; призначено розгляд апеляційної скарги на 20.06.2018.

У судовому засіданні 20.06.2018 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити. Інші учасники судового процесу не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 8 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2016 у справі № 910/6968/16 заяву ПАТ НАК "Нафтогаз України" прийнято до розгляду, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Талана Л.Г. зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2016 у справі № 910/6968/16 за заявою ПАТ НАК "Нафтогаз України" порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Укрветсанзавод"; визнано грошові вимоги ПАТ НАК "Нафтогаз України" до ДП "Укрветсанзавод" в розмірі 4 478 872,95 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ДП "Укрветсанзавод"; розпорядником майна ДП "Укрветсанзавод" призначено арбітражного керуючого Талана Леоніда Григоровича.

01.07.2017 до господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.03.2017 по 04.12.2017, що становить 153 057,00 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справи про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції, задовольнив позовні вимоги.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі № 910/6968/16 заяву ОСОБА_2 задоволено повністю: поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з виробничих питань Державного підприємства "Укрветсанзавод"; стягнуто з Державного підприємства "Укрветсанзавод" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 136,45 грн.; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі у Державному підприємстві "Укрветсанзавод" на посаді заступника генерального директора з виробничих питань.

Вказана ухвала не оскаржувалась до суду вищих інстанцій та набрала законної сили.

Як було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, за вказаною ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у даній справі було стягнуто з Державного підприємства "Укрветсанзавод" на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 03.02.2017 по 02.03.2017 - 11 136,45 грн.

На запитання суду представник апелянта у суді апеляційної інстанції, зазначив, що не заперечує того, що ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2017 було стягнуто на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.02.2017 по 02.03.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 02.02.2017 № 21-К/17 про звільнення ОСОБА_2 скасовано згідно з наказом Державного підприємства "Укрветсанзавод" від 04.12.2017 № 296-К/17; поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з виробничих питань з 04.12.2017 з посадовим окладом згідно штатного розпису; вирішено виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 11 136,45 грн. з урахуванням необхідності стягнення з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів.

Оскільки, судом першої інстанції в ухвалі господарського суду міста Києва від 11.10.2017 було встановлено неправомірність звільнення ОСОБА_2 з посади заступника генерального директора з виробничих питань та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 03.02.2017 по 02.03.2017, то звернення до суду із заявою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 03.03.2017 по 04.12.2017 в розмірі 153 057,00 грн. є правомірним з огляду на таке.

Відповідно до статті 235 КЗпП України в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 235 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Часом вимушеного прогулу у даному випадку є період з 03.03.2017 по 04.12.2017, з розрахунком в сумі 153 057,00 грн.

Рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу приймається судом одночасно з рішенням про поновлення на роботі. Якщо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при поновленні на роботі відбулось не у повному обсязі, працівник з урахуванням змісту статті 235 КЗпП України не позбавлений процесуальної можливості заявити таку вимогу за окремим позовом.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 711/7229/17-ц.

За таких обставин, твердження апелянта про те, що в ухвалі господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у даній справі вже визначено період вимушеного прогулу - з 03.02.2017 по день поновлення на роботі - та оплачено його, є необґрунтованими, не узгоджуються із правильним застосуванням положень статті 235 КЗпП України та не становлять підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 було поновлено на роботі фактично лише 04.12.2017, а на виконання вказаного судового рішення ДП "Укрветсанзавод" сплачено ОСОБА_2 за період до 02.03.2017, що не заперечується та не спростовується апелянтом.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з Державного підприємства "Укрветсанзавод" середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 03.03.2017 по 04.12.2017 в розмірі 153 057,00 грн..

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Укрветсанзавод", зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 07.02.2018 у даній справі. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, ст.ст. 255, 269, 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Укрветсанзавод" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 07.02.2018 у справі № 910/6968/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6968/16 направити до господарського суду м. Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 26.06.2018.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков