КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа№ 910/18770/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Суліма В.В.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Малайдах А.І.

за участю представників:

від позивача: Винник О.О.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи -2: не з'явився

від третьої особи -3: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок

на рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 (повне рішення складено 18.12.2017)

у справі №910/18770/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом заступника прокурора Львівської області

до 1) Львівської обласної ради

2) Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок

треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача:

1) Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства

2) Головне управління Держгеокадастру у Львівській області

3) Приватне підприємство "Західний Буг"

про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради, визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Львівської області звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Львівської обласної ради та Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 05.12.2016 №82 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок";

- визнати недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2016 №82, укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Бродівською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2017 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Львівське обласне управління лісового та мисливського господарства, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області та Приватне підприємство "Західний Буг".

13.12.2017 заступник прокурора Львівської області через загальний відділ діловодства суду подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої виправив технічну описку щодо дати та номера оскаржуваного рішення, та просив визнати незаконним та скасувати рішення Львівської обласної ради від 22.11.2016 №299 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок"; визнати недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2016 №82, укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Бродівською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/18770/17 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради від 22.11.2016 №299 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок". Визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2016 №82, що укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Бродівською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок. Стягнуто з Львівської обласної ради на користь прокуратури Львівської судовий збір в розмірі 1600,00 грн. Стягнуто з Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на користь прокуратури Львівської області судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Бродівська районна організація Українського товариства мисливців і рибалок звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/18770/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема, статті 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", ст.ст. 74, 76-79, 86, 236 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючого суддів Корсакової Г.В., суддів Отрюха Б.В., Хрипуна О.О.) від 23.01.2018 у справі №910/18770/17 апеляційну скаргу Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок на рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/18770/17 залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючого суддів Корсакової Г.В., суддів Отрюха Б.В., Хрипуна О.О.) від 23.01.2018 поновлено Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/18770/17; відкрито апеляційне провадження у справі №910/18770/17; призначено справу №910/18770/17 до розгляду на 10.04.2018.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду у справі №910/18770/17призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18770/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко К.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок розгляд апеляційної скарги призначено на 29.05.2018.

Згідно останнього розпорядження Київського апеляційного господарського суду у справі №910/18770/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/18770/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючого суддів Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Сулім В.В.) від 04.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

23.06.2017 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника через перебування представника у відпустці.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Однією з таких підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України, визначено першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час та місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Колегія суддів вважає, що перебування представника відповідача-2 у відпустці не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач-2 не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд не враховує уточнення до апеляційної скарги (датовані 21.05.2018), які надійшли до суду апеляційної інстанції 21.05.2018, оскільки вони подані з порушенням положень ст. 266 ГПК України, відповідно до якої особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

В судове засідання апеляційної інстанції 26.06.2018 представники відповідачів, третіх осіб не з'явилися.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представників відповідачів, третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Львівської обласної ради від 22.11.2016 №299 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок" Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок (далі - відповідач-2) вирішено надати у користування строком на 15 років мисливські угіддя у визначених додатком до даного рішення межах, а також доручено Львівському обласному управлінню лісового та мисливського господарства в місячний термін укласти з відповідачем-2 відповідний договір про умови ведення мисливського господарства.

Згідно з додатком до даного рішення відповідачу-2 надано польові угіддя на адміністративній території Бродівської міської і Підкамінської селищної рад, а також Гаївської, Батьківської, Пеняківської, Пониковицької, Суховільської, Черницької, Наквашанської, Попівецької, Паликоровівської, Вербівчицької, Маркопільської, Пниквянської та Ясенівської сільських рад Бродівського району загальною площею 21732,9 га.

На підставі оскаржуваного рішення, між Управлінням та Бродівською районною організацією Українського товариства мисливців і рибалок укладено договір про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2016 №82, відповідно до умов якого відповідачу-2 надано польові угіддя на адміністративній території Бродівської міської і Підкамінської селищної рад, а також Гаївської, Батьківської, Пеняківської, Пониковицької, Суховільської, Черницької, Наквашанської, Попівецької, Паликоровівської, Вербівчицької, Маркопільської, Пниквянської та Ясенівської сільських рад Бродівського району загальною площею 21732,9 га строком до 22.11.2031.

Обґрунтовуючи позов, заступник прокурора Львівської області посилався на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем-1 порушено вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", оскільки дане рішення прийнято за відсутності відповідних погоджень третіх осіб, а оскільки договір про умови ведення мисливського господарства укладено на виконання незаконного рішення відповідача-1, відповідно такий суперечить вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Статтею 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" встановлено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок. Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років.

У відповідності до ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь. Форма договору встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища.

Отже, положеннями законодавства, яке регулює порядок надання та здійснення користування мисливськими угіддями, передбачено, що мисливські угіддя надаються у користування, зокрема, відповідними обласними радами, за поданням територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання та за погодженням з визначеними Законом органами, на строк не менше як на 15 років, а умови ведення мисливського господарства визначаються в договорі.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, запровадження на законодавчому рівні погоджень всіх землекористувачів зумовлене необхідністю узгодження реалізації власниками земельних ділянок, на яких знаходиться мисливське угіддя, прав на землю з реалізацією користувачем мисливських угідь права на ці угіддя.

При цьому слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" власники та користувачі земельних ділянок мають переважне право на користування мисливськими угіддями.

Отже, право на користування мисливськими угіддями може виникнути лише за наявності згоди всіх без виключення землевласників та землекористувачів, отриманої у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, законом встановлено, що для ведення мисливського господарства необхідні погодження усіх власників та користувачів земельних ділянок, на яких знаходяться мисливські угіддя, які планується отримати у користування для ведення мисливського господарства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.08.2010 у справі №50/550-50/560.

Відповідно до інформації, наданої листом відділом у Бродівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 23.08.2017 №673/101-17, станом на 01.01.2016 у межах адміністративних територій Бродівської міської і Підкамінської селищної рад, а також Гаївської, Батьківської, Пеняківської, Пониковицької, Суховільської, Черницької, Наквашанської, Попівецької, Паликоровівської, Вербівчицької, Маркопільської, Пниквянської та Ясенівської сільських рад Бродівського району перебувало 4065,992 га земель запасу сільськогосподарського призначення, розташованих поза межами населених пунктів, а також 137,5505 га сільськогосподарських земель резервного фонду.

Відповідно до вимог ст. 122 Земельного кодексу України, земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів передаються у власність або користування центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Державною службою України х питань геодезії, картографії та кадастру) та його територіальними органами.

Водночас згідно з інформацією, наданою листом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (третя особа-2) від 22.08.2017 №10-13-0.2-11354/2-17, останнім не здійснювалося погодження надання відповідачу-2 у користування мисливських угідь.

Також, із звернень Приватного підприємства "Західний Буг" (третя особа-3) від 31.05.2017 №3Б-1380-05-17, від 01.08.2017 №3Б-1743-07-17, від 17.08.2017 №3Б-1840-08-17, від 15.09.2017 №3Б-1990-09-17, а також доданих до них документів (картографічних матеріалів, договорів оренди землі та довідок Пониквянської і Пониковицької сільських рад Бродівського району від 30.08.2017 №413/02-17/17 і від 08.09.2017 №1561) вбачається, що останнє не погоджувало надання у користування відповідача-2 мисливських угідь на території орендованих підприємством сільськогосподарських угідь загальною площею 3728,95 га, розташованих на адміністративній території зазначених місцевих рад.

Доданими до подання Державного агентства лісового ресурсів України від 19.05.2016 №03-11/2934-16 документів, що стали підставою для прийняття обласною радою оскаржуваного рішення, підтверджено, що погодження на надання відповідачу-2 у користування мисливських угідь на території орендованих третьою особою-3 сільськогосподарських угідь Пониквянської і Пониковицької сільських рад Бродівського району не надавались і власниками цих земельних ділянок (паїв), оскільки до зазначеного подання долучено лише погодження власників земельних ділянок (паїв), розташованих на території Пониквянської сільської ради, загальною площею лише 129,75 га.

Крім того, всупереч положенням ч. 2 ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", у доданих до вищевказаного подання Держлісагентства погодженнях суб'єктів господарювання - сільськогосподарських товаровиробників, зокрема: сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. В.Стефаника (від 22.02.2016 №19), ТОВ "Броди-Агро", СТзОВ "Прогрес-Плюс" (від 20.11.2012 №187), МПП "Діброва" (від 15.04.2013 №19), ФГ "Кіс-Агро" (від 15.04.2013 №10), ФГ "Сокіл" (від 20.08.2013), а також власників земельних ділянок (паїв), розташованих на території Пониквянської сільської ради, не зазначено на який саме строк вони погодили надання відповідачу-2 мисливських угідь у користування.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що усі вищевказані погодження орендарів та власників земельних ділянок надано без долучення до них картографічних матеріалів, що унеможливлює встановити конкретне місцезнаходження земельних ділянок та, відповідно, зробити висновок про їх входження до складу проектованих меж мисливських угідь.

Наведені обставини викладені у зауваженнях до проекту оскаржуваного рішення, поданих начальником відділу правової та кадрової роботи Львівської обласної ради Мельником А.І., проте комісією з питань екології, природних ресурсів та рекреації Львівської обласної ради залишені поза увагою, що підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 06.09.2016 №12.

Також, всупереч вимогам ч. 6 ст. 21 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" відповідачем-2 не укладено з третіми особами-2, -3 договорів щодо врегулювання відносин в ході користування мисливськими угіддями, розташованими на підвідомчій їм території, що підтверджується зверненням третьої особи-3 від 31.05.2017 №3Б-1380-05-17.

Посилання відповідача на те, що ним на підставі листа управління Держкомзему у Бродівському районі від 30.05.2012 №01-34/880 отримано погодження на надання у користування мисливських угідь є безпідставними, оскільки даним листом управління Держкомзему у Бродівському районі надано відповідачу-2 лише експлікацію земельних угідь, які можна передати для ведення мисливського господарства, та не є відповідним погодженням, оскільки надання такого погодження згідно з ст. 122 Земельного кодексу України входило до компетенції Головного управління Держкомзему у Львівській області.

Щодо отримання відповідачем-2 від третьої особи-3 погодження щодо надання у користування мисливських угідь на підставі листа Приватного підприємства "Західний Буг" від 21.11.2012 №979, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказаний лист не може вважатися належним погодженням, оскільки після погодження у 2012 році надання відповідачу-2 у користування мисливських угідь площа та конфігурація орендованих ПП "Західний Буг" земель змінилась внаслідок укладення у 2014 році додаткових договорів оренди земель, і саме змінені площі надані як мисливські угіддя у користування відповідачу-2, а тому, на момент прийняття у 2016 році Львівською обласною радою оскаржуваного рішення, потребувало отримання відповідачем-2 нового або ж додаткового погодження.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем-1 порушено вимоги ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", оскільки дане рішення прийнято за відсутності відповідних погоджень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Приватного підприємства "Західний Буг".

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на викладене, враховуючи те, що Львівська обласна рада всупереч положень ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання" прийняла рішення від 22.11.2016 №299 "Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області Бродівській районній організації Українського товариства мисливців і рибалок" без погодження надання у користування мисливських угідь з усіма власниками або користувачами земельних ділянок, колегія суддів вказує на наявність підстав відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" для визнання цього рішення незаконним та його скасування.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до статті 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, господарському суду належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон пов'язує недійсність правочинів, зокрема, відповідність змісту правочину вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Укладений на виконання вказаного рішення договір про умови ведення мисливського господарства від 05.12.2016 №82 також суперечить ст. 22 Закону України "Про мисливське господарство та полювання", оскільки всупереч вимогам даної статті Закону на відведення земельної ділянки, щодо умов ведення мисливського господарства відповідачем-2 на які було укладено спірний договір, погодження усіма землекористувачами, землевласниками та органами місцевого самоврядування не надавалося.

При цьому, з огляду на те, що договір про умови ведення мисливського господарства укладено на виконання незаконного рішення відповідача-1 від 05.12.2016 №82, відповідно такий суперечить вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним.

Аналогічної правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України у постановах від 28.05.2014 у справі №910/11729/13 та від 17.02.2016 у справі №910/13743/15.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бродівської районної організації Українського товариства мисливців і рибалок залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/18770/17 - без змін.

Матеріали справи №910/18770/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді В.В. Сулім

О.В. Тищенко

повний текст постанови складено 27.06.2018