ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/71/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.,

секретар судового засідання Назарчук І.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність №40/5-112 від 11.12.2017),

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (довіреність № б/н від 10.01.2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306)

до відповідача: ОСОБА_3 підприємства "Водотеплосервіс" (вул. Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Карпатнафтохім" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до КП "Водотеплосервіс" про стягнення 10 877 573, 79 гривень основного боргу за отримані в вересні 2016 року - грудні 2017 року послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод, 200 913,13 грн. три проценти річних, 763 985,98 грн. інфляційних втрат та 826 467,93 грн. пені, всього на загальну суму - 12 668 940,83 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2018 (суддя Кавлак І.П.) відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.02.2018.

20.02.2018 через канцелярію Господарського суду від відповідача ОСОБА_3 підприємства "Водотеплосервіс надійшов відзив на позовну заяву (вих.№ 347 від 20.02.2018, вх. № 2955/18), в якому відповідач проти позову заперечує та просить в позові відмовити.

Cудом оглянуто та долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 22.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2018.

26.03.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх.№4827/18), в позивач просить позовні вимоги задоволити.

Cудом оглянуто та долучено до матеріалів справи відповідь на відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 27.03.2018 оголошено перерву до 17.04.2018.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Івано-Франківської області №6 від 16.04.2018, у зв'язку із перебуванням судді Кавлак І.П. у відпустці, що унеможливлює розгляд справи суддею більше чотирнадцяти днів і може перешкодити розгляду справи у встановлені строки, проведено повторний автоматизований розподіл справи 909/71/18, згідно якого, головуючим суддею у даній справі обрано суддю Грицу Ю.І.

Відповідно до абз. 2 ч. 14 ст. 32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

За таких обставин, враховуючи зміну складу суду, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, суд вважав за правильне 17.04.2018 повторно провести підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.04.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2018.

Ухвалою суду від 15.05.2018 розгляд справи відкладено на 26.06.2018.

26.06.2018 в судовому засіданні відбулися судові дебати, сторони виступили із заключним словом. Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задоволити. Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши подані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, при цьому слід зазначити наступне:

Приписами статті 129 Конституції України до переліку основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому, згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Заслухавши у відкритому судовому засідання доводи та заперечення представників сторін, розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що сторонами були подані такі заяви по суті справи: позовна заява від 26.01.2018 №40/3-2 (вх.№1287/18 від 29.01.2018), відзив на позову заяву від 20.02.2018 №347 (вх.№2955/18 від 20.02.2018), відповідь на відзив від 23.03.2018 №40/5-19 (вх.№4827/18 від 26.03.2018).

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Карпатнафтохім" (позивач, виконавець) та КП "Водотеплосервіс" (відповідач, замовник) укладено договір №А201404639 від 16.06.2014 на централізоване водовідведення в частині очищення стічних вод (далі договір).

При укладенні правочину сторонами було узгоджено усі істотні умови.

Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов'язання надати послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод, а відповідач оплачує послуги, що будуть надані в межах даного договору.

Пунктами 3.2 та 3.3 договору встановлено, що на сумарну кількість стічних вод, що підлягає оплаті, оформляється двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг, який підписується уповноваженими особами обох сторін в перший робочий день місяця, наступного за звітним та є підставою розрахунків за надані послуги. У випадку необґрунтованої відмови відповідача від оформлення та підписання акта приймання-передачі наданих послуг позивач, згідно з показниками приладів обліку (або розрахунку), складає та односторонньо підписує акт приймання-передачі наданих послуг, який є підставою для оплати відповідачем наданих послуг.

Відповідно до пунктів 3.4, 3.5 договору тариф на послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод на момент укладення договору становить 1,54 грн. (без ПДВ) за 1 м. куб. та ПДВ в розмірі, визначеному згідно чинного законодавства України. Оплата відповідачем вартості послуг з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод проводиться за фактично очищені позивачем стічні води до 25 числа кожного місяця наступного за звітним, на підставі акту приймання-передачі наданих послуг, підписаного позивачем у випадку передбаченому п. 3.3 договору, шляхом сплати коштів на розрахунковий рахунок позивача, що вказаний у договорі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права

та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, на підставі укладеного правочину між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем листами направлено відповідачу для підписання акти надання послуг з очищення стічних вод за період з вересня 2016 по грудень 2017.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вказані акти підписано та повернуто один примірник підписаного акту за кожен місяць позивачу.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно

ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною другою статті 530 ЦК України встановлено якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З тексту позовної заяви випливає, що на виконання умов договору позивач як виконавець, виконував належним чином свої договірні зобов'язання та і продовжує їх виконувати, про що свідчать підписані акти, копії яких містяться в матеріалах справи. Крім того, з боку відповідача не поступало жодних претензій чи зауважень щодо наданих послуг.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

В силу приписів статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи та з пояснень представника позивача, наданих в судових засіданнях випливає, що в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідачем не здійснено оплату за отримані від позивача послуги з централізованого водовідведення в частині очищення стічних вод за період з вересня 2016 по грудень 2017.

Таким чином, свої зобов'язання щодо оплати наданих позивачем послуг відповідачем виконувались неналежним чином, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10877573,79 грн., а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено до стягнення також 200913,13 грн. три проценти річних, 763985,98 грн. інфляційних втрат та 826467,93 грн. пені,

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.4.1 договору за несвоєчасне виконання п.3.5 та п.4.5.6 цього договору замовник оплачує виконавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,25%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період затримки оплати, від суми боргу за кожний день прострочення оплати.

При перерахунку судом правильності арифметичних нарахувань за допомогою ІПС "Законодавство" встановлено наступне:

в зв'язку із здійсненням позивачем неправильного розрахунку трьох процентів річних, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 200898,67 грн., а в решті слід відмовити.

Щодо розрахунку інфляційних втрат, то слід зазначити, позивачем також проведено невірний розрахунок, а в частині здійснення розрахунку за період з липня 2017 по грудень 2017 (акт за травень 2017 на суму боргу 719189,86 грн.) застосовано невірний індекс інфляції, в зв'язку з чим, в цій частині позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 763055,16 грн., а в решті слід відмовити.

З приводу стягнення пені варто вказати, що частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), однак, здійснюючи розрахунок пені, позивачем даний припис не було враховано. Крім того, в позивачем здійснено неправильний розрахунок стосовно деяких актів. Отже, в цій частині позовні вимоги також підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 825200,94 грн., а в решті слід відмовити.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, однак, підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 13, 74, 76, 86, 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 підприємства "Водотеплосервіс" (вул. Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, код 32364207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" (вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77306, код 33129683) кошти в сумі 12666728,56 грн. (дванадцять мільйонів шістсот шістдесят шість тисяч сімсот двадцять вісім гривень п'ятдесят шість копійок), з яких: сума основного боргу - 10877573,79 грн. (десять мільйонів вісімсот сімдесят сім тисяч п'ятсот сімдесят три гривні сімдесят дев'ять копійок), три проценти річних - 200898,67 грн. (двісті тисяч вісімсот дев'яносто вісім гривень шістдесят сім копійок), інфляційні втрати - 763055,16 грн. (сімсот шістдесят три тисячі п'ятдесят п'ять гривень шістнадцять копійок), пеня - 825200,94 грн. (вісімсот двадцять п'ять тисяч двісті гривень дев'яносто чотири копійки), а також судовий збір в розмірі 190000,92 грн. (сто дев'яносто тисяч гривень дев'яносто дві копійки).

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Грица Ю.І.

Повне судове рішення складено 29.06.2018.