ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2018м. ДніпроСправа № 904/1861/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Воронько В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Батир Б.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 46912,69 грн

у присутності представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №18/516 від 17.01.2018, юрисконсульт;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №149 від 15.01.2018, керівник юридичної групи;

від відповідача: ОСОБА_3, договір про надання правничої (правової) допомоги №2 ЖВК від 02.01.2018, ордер серії ДП №1127/000040 від 31.05.2018, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення 20% штрафу у сумі 46912,69 грн, нарахованого ним з посиланням на неналежне виконання умов договору поставки №10-1/1962/67ЕПП на подачу питної води з системи комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації, укладеного між сторонами 16.01.2018.

У прохальній частині позову позивач заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 07.05.2018 суд відкрив провадження у справі, прийнявши позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, з повідомленням сторін та призначенням судового засідання на 31.05.2018.

24.05.2018 відповідач на електронну поштову скриньку суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач у відзиві зазначив, що складені одноособово позивачем акти відбору проб питної води від 26.12.2017 та від 31.01.2018 є неналежними доказами, а зазначене позивачем місце здійснення відбору розташоване на водопровідних мережах, які не знаходяться на балансі виробника і відповідальність за якісний склад послуги покладається на балансоутримувача згідно з актами розмежування балансової належності. Тому відповідач просить суд у задоволенні позову Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовити повністю.

Оригінал відзиву на позовну заяву з доданими до нього документами надійшов до суду засобами поштового зв'язку 29.05.2018.

31.05.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій вказав на відповідність повідомлення відповідача про здійснення ним неналежного надання послуг за договором №10-1/1962/67ЕПП від 16.01.2018 вимогам постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005. Також позивач зазначив, що відбір проб питної води здійснювався ним на ГМЗ та СКЦ з дотриманням п. 4.13 ДСанПіН 2.2.4 - 171-10 і ніяких зауважень стосовно місця відбору проби від відповідача на адресу позивача не надходило. На підставі викладеного позивач вважає доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, необґрунтованими та не визнає їх у повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з доводами позивача, 21.06.2018 подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому наголосив на необґрунтованості позовних вимог. При цьому, відповідач зауважив, що звернень позивача щодо погіршення якості питної води, пропозиції двостороннього відбору зразків проб питної води чи проведення перевірки, запрошень до участі у проведенні відбору, прохань здійснити перерахунок на КП "ЖВК" ДОР" у період з грудня 2017 року по травень 2018 року не надходило; все листування сторін стосувалося лише перерахунку однієї з договірних послуг - "централізоване водовідведення". Крім того, відповідач зазначив, що передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 акт-претензія споживачем оформлений не був, а місце здійснення позивачем відбору проб розташоване на водопровідних мережах, які не знаходяться на балансі виробника і відповідальність за якісний склад послуги покладається на балансоутримувача згідно з актами розмежування балансової належності.

Позивачем того ж дня подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів, а саме: наказу №265 від 18.08.1995; договору №03/266 від 07.09.1995 із додатком №2А "Перелік об'єктів, що передаються у комунальну власність Дніпропетровської обласної ради народних депутатів міських інженерних мереж та споруд СхідГЗКу Держкоматому України"; інвентарних карток обліку основних засобів.

Вказане клопотання судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 31.05.2018 до 21.06.2018 та з 21.06.2018 до 04.07.2018.

04.07.2018 позивач подав заяву про долучення до матеріалів справи копії акта визначення контрольних точок відбору проб питної води в розподільчих мережах питного водопостачання від 02.07.2018, яку судом розглянуто та задоволено.

04.07.2018, після закінчення судового засідання, в якому було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду у даній справі, від позивача надійшли додаткові письмові пояснення щодо обставин відбору проб питної води. З огляду на що, вказані додаткові пояснення не можуть бути прийняті судом до уваги при складанні повного тексту рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі споживач, позивач) та Комунальним підприємством "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (далі - виробник, відповідач) укладено договір №10-1/1962/67ЕПП про подачу питної води з системи комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації (далі - договір), за умовами пунктів 1.1, 1.2 якого виробник забезпечує споживачу подачу питної води згідно вимог ДСТУ 7525:2014; прийом стічних вод та повну біологічну очистку стічних, дощових і снігових (притоки) стічних вод, а споживач бере на себе зобовязання своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання і водовідведення, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до цього договору та вимог діючих нормативних документів у сфері водопостачання та водовідведення.

Відповідно до пункту 8.1 договору, цей договір діє з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року. В частині оплати договір діє до повного виконання.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що виробник надає споживачу послуги з дотриманням наступних споживчих властивостей, якісних показників і режимів: подача води із системи водопроводу виробника, яка відповідає нормативним документам України у сфері питного водопостачання, у розмірі встановленого ліміту в обсязі: 26583,3 куб.м. на місяць, з тиском 2-3 кг на кв.см. для обєктів ГМЗ, згідно технологічного процесу 3,5 (±5%) кг/см2.

Відповідно до п. 3.4 договору розрахунки за воду виконуються згідно затверджених тарифів в розмірі за 1 м3 води і за 1 м3 відведених стоків і кількість снігових і дощових стічних вод. Вартість послуг централізованого водопостачання на момент укладення договору складає 11,06 грн за куб.м. без ПДВ.

У пункті 3.8 договору узгоджено, що факт надання та отримання послуги постачання питної води, приймання стічних вод, обробка стічних вод з перевищення ГДК, підтверджується двостороннім актом надання послуг, складеним виробником у двох примірниках.

Пунктом 5.3 договору визначені зобовязання виробника, зокрема: виконувати відповідні перерахунки за надані не в повному обсязі послуги або при зниженні їх якості відповідно до п. 2.18 договору (п. 5.3.6 договору); забезпечити постачання питної води, якість якої відповідає встановленим в Україні державним стандартам, санітарним нормам (ДСТУ, ДСанПіН).

У свою чергу, позивач у відповідності до п. 5.4 договору має наступні права: вимагати одержання послуг згідно даного договору, які повинні відповідати вимогам законодавчих актів, нормативних документів (п. 5.4.3 договору); вимагати зменшення розміру плати за ненадані послуги, або надання їх не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, відповідно п. 2.18 договору (п. 5.4.5 договору); предявляти претензії виробнику при відхиленні якості послуг від встановлених договором показників в порядку, визначеному законодавством (п. 5.4.6 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору виробник несе відповідальність: за недотримання якісних показників питної води на межі балансової приналежності водопровідних мереж (п. 6.1.4 договору); за порушення умов зобовязання щодо якості послуг у вигляді штрафу у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних послуг (п. 6.1.11 договору)..

Під час дії договору відповідачем позивачу надавалися послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується актом передачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1376 від 31.01.2018 року. Вартість послуг водопостачання та водовідведення за вказаним актом сплачено позивачем у повному обсязі на підставі платіжних доручень №229 від 06.02.2018 на суму 290507,05 грн та №3676 від 20.02.2018 на суму 290507,04 грн.

Позивач у позові зазначив, що він, як споживач, має право на отримання послуг водопостачання належної якості, тому звернувся до Випробувальної лабораторії ТОВ "Центр радіоекологічного моніторингу", яка є атестованою лабораторією та має право на проведення аналізу питної води, з метою здійснення хімічного аналізу для визначення якості питної води, що поставляється відповідачем.

Компетентність Випробувальної лабораторії ТОВ "Центр радіоекологічного моніторингу" щодо можливості здійснення аналізу води господарчо-питного водопостачання підтверджується наявною у матеріалах справи копією атестата про акредитацію, виданого Національним агентством з акредитації України №2Н1195 від 15.05.2015, дійсним до 14.05.2020 з додатками (а.с. 55-74).

Як вбачається з матеріалів справи, 26-го грудня 2017 року та 29-го і 31-го січня 2018 року представником ДП "СХІДГЗК", керівником групи РБ та ОНС ГМЗ - ОСОБА_4, у присутності інженера з ОНС гр. РБ та ОНС ГМЗ - ОСОБА_5 було проведено, зокрема, відбір проб питної води ГМЗ з колодязя ВК-12-1 (західний ввод згідно схеми трубопроводу ГМЗ) та з контрольного колодязя №1А згідно схеми питного водопостачання СКЦ, про що складено акти відбору зразків (проб) речовин, матеріалу або продукції, що підлягають випробуванню (вимірюванню) №63-17/В від 26.12.2017, №3-18/В від 29.01.2018 та 5-18/В від 31.01.2018 (а.с. 71, 75, 77). Вказані акти підписано: №63-17/В від 26.12.2017 - представником Випробувальної лабораторії ТОВ "Центр радіоекологічного моніторингу" (далі - ВЛ ТОВ "ЦРЕМ"), ведучим інженером - ОСОБА_6 та представником позивача, керівником групи РБ та ОНС ГМЗ - ОСОБА_4; №3-18/В від 29.01.2018 та 5-18/В від 31.01.2018 - представником ВЛ ТОВ "ЦРЕМ", начальником лабораторії - ОСОБА_7 та представником позивача, керівником групи РБ та ОНС ГМЗ - ОСОБА_4

Згідно з актами відбору зразків (проб) речовин, матеріалу або продукції, що підлягають випробуванню (вимірюванню) №63-17/В від 26.12.2017, №3-18/В від 29.01.2018 та 5-18/В від 31.01.2018 зразки питної води відібрані для проведення випробувань (вимірювань) на відповідність вимогам Правил прийому стічних вод підприємств і організацій у комунальну систему каналізації м. Жовті Води та ДСТУ за показниками - вміст хімічних речовин у зразках стічної та питної вод. Відповідно до цих актів відібрані зразки позначені №№5819, 5820, 5821, 5827, 5828, 5834, 5835 у журналі реєстрації ФСУ-5.8/01. Ідентифікацію відібраних зразків проведено на підставі актів ідентифікації речовин, матеріалу або продукції (проб), що підлягає випробуванню (вимірюванню) №63-17/І від 26.12.2017, №3-18/І від 29.01.2018, №5-18/І від 31.01.2018.

Для визначення вмісту хімічних речовин у зразках питної води було проведено випробування (хімічний аналіз) відібраних зразків води за допомогою методу: ДСТУ 4077-2001; МВВ №081/12-0106; ГОСТ 4151-72, МВВ №081/12-0007; МВВ №081/12-0109; МВВ 081/12-0005, РД 52.24.367-2010, КНД 211.1.4.023-95, МВВ 081/12-0004-01, ДСТУ ISO 11885:2005.

За результатами лабораторного випробування (хімічного аналізу) зразків відібраної 26.12.2017 року питної води, який проведено у період 26-29 грудня 2017 року Випробувальною лабораторією ТОВ "Центр радіоекологічного моніторингу", оформленого протоколом випробування води (хімічного аналізу) №156 від 17.01.2018 (а.с. 73-74), у пробі на СКЦ було виявлено перевищення допустимої концентрації по показнику залізо загальне, який становив 0,685 мг/куб.дм., а у пробі на ГМЗ - 0,275 мг/куб.дм., при нормативі, визначеному ДСанПіН 2.2.4-171-10 (додаток 2 до ДСанПіН 2.2.4-171-10) - 0,2 мг/куб.дм.

За результатами лабораторного випробування (хімічного аналізу) зразків відібраної 29.01.2018 та 31.01.2018 року питної води, який проведено у період 29 січня - 07 лютого 2018 року Випробувальною лабораторією ТОВ "Центр радіоекологічного моніторингу", оформленого протоколом випробування води (хімічного аналізу) №158 від 09.02.2018 (а.с. 79-80), у пробі на СКЦ було виявлено перевищення допустимої концентрації по показнику залізо загальне, який становив 0,453±0,023 мг/куб.дм., а у пробі на ГМЗ - 0,209±0,010 мг/куб.дм., при нормативі, визначеному ДСанПіН 2.2.4-171-10 (додаток 2 до ДСанПіН 2.2.4-171-10) - 0,2 мг/куб.дм, а також перевищення допустимої концентрації по показнику сульфати, який у пробі на СКЦ становив 291±29 мг/куб.дм., і у пробі на ГМЗ - 328±33 мг/куб.дм., при нормативі, визначеному ДСанПіН 2.2.4-171-10 (додаток 2 до ДСанПіН 2.2.4-171-10) - 250 мг/куб.дм.

Позивач у зв'язку з постачанням відповідачем на об'єкти ДП "СхідГЗК" ГМЗ та СКЦ води неналежної якості з 26.12.2017 по 31.01.2018 нарахував відповідачу штраф за січень 2018 року за постачання неякісної питної води у розмірі 20% об'єму спожитої на об'єктах води у період з 01.01.2018 по 29.01.2018 у загальній сумі 46912,69 грн. Показники об'єму спожитої питної води по об'єктам, використані для проведення розрахунку вказаної суми штрафу, відповідають розподілу споживання водоресурсів ДП "СхідГЗК" за січень 2018 року, затвердженому відповідачем (а.с. 81).

Позивач зазначає, що у порядку досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію №18/2005 від 26.02.2018, яка залишена відповідачем без задоволення.

У відповіді на претензію №1185 від 29.03.2018 відповідач повідомив позивача про відмову у задоволенні претензії та наполіг на дотримання з боку ДП "СхідГЗК" законодавчо визначеної процедури перевірки якісних показників надання послуг.

Не досягнувши з відповідачем згоди щодо сплати нарахованої суми штрафу за постачання неякісної питної води, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідач проти позову заперечує, зазначаючи, що надані позивачем акти відбору проб питної води є неналежними доказами, а звернень позивача щодо погіршення якості питної води, пропозиції двостороннього відбору зразків проб питної води чи проведення перевірки, запрошень до участі у проведенні відбору, прохань здійснити перерахунок на КП "ЖВК" ДОР" у період з грудня 2017 року по травень 2018 року не надходило. Також, відповідач вказує на відсутність оформлення позивачем передбаченого положеннями постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 акту-претензії щодо якості послуг та на здійснення позивачем відбору проб у місці, розташованому на водопровідних мережах, які не знаходяться на балансі виробника, у зв'язку з чим відповідальність за якісний склад послуги покладається на балансоутримувача згідно з актами розмежування балансової належності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Приписами частини 3 статті 11 Цивільного кодексу України також встановлено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Приписами статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що надання послуг з питного водопостачання

та централізованого водовідведення здійснюється на договірній основі; договір про надання послуг з питного водопостачання та/або водовідведення укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем; порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або водовідведення встановлюється центральним органом

виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до статті 23 "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення зобов'язані забезпечити виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі з 01.01.2018 року (п. 8.1 договору) існують договірні правовідносини у сфері надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов'язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов укладеного між сторонами договору відповідачем у січні 2018 року надано, а позивачем прийнято без заперечень та зауважень послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що підтверджується актом №1376 передачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2018 року на суму 581014,09 грн. Вказана сума вартості послуг повністю оплачена позивачем.

В той же час, позивач, на підставі протоколів ВЛ ТОВ "ЦРЕМ" випробувань проб води (хімічного аналізу), відібраних ним на власних об'єктах водопостачання 27.12.2017, 29.01.2018 та 31.01.2018, нарахував та заявив до стягнення з відповідача відповідно до п. 6.1.11 договору та ст. 231 Господарського кодексу України штраф у розмірі 20% об'єму спожитої на об'єктах води у період з 01.01.2018 по 29.01.2018 у загальній сумі 46912,69 грн.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 (далі - Правила).

Відповідно до п. 31 Правил виконавець зобов'язаний, зокрема, своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров'я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Пунктами 33-39 Правил встановлений порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг.

Так, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв'язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

У повідомленні зазначається прізвище, ім'я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов'язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов'язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім'я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття (п. 33 Правил).

У матеріалах справи відсутнє звернення позивача до відповідача щодо перевірки якісного показника надання послуги з постачання питної води у січні 2018 року, а надані позивачем протоколи випробування води (хімічного аналізу) №156 від 17.01.2018 і №158 від 09.02.2018 та претензія позивача №18/2005 від 26.02.2018 не можуть вважатися доказами такого звернення, оскільки вже містять дані щодо результатів перевірки цього показника наданих послуг.

Згідно з п. 34 Правил представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов'язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг.

Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов'язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з'явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку (п. 35 Правил).

Отже, відповідно до Правил, встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг повинно здійснюватись за обов'язковою участю, як споживача, так і виконавця цих послуг.

Пунктом 36 Правил передбачено, що у разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об'єднання споживачів.

За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця (п. 37 Правил).

У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі (п. 38 Правил).

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв'язуються у суді. Споживач має право на досудове розв'язання спору шляхом задоволення пред'явленої претензії (п. 39 Правил).

Матеріали справи не містять доказів здійснення сторонами у справі перевірки якісних показників надання послуг із постачання питної води у січні 2018 року у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення". Крім того, вимоги позивача, обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем послуг із водопостачання, суперечать наданому ним акту передачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №1376 від 31.01.2018 (а.с. 89), відповідно до якого сторони з приводу наданих у січні 2018 року послуг водопостачання та водовідведення претензій одна до одної не мають.

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до ст. 549 цього Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тож, підставою для застосування до учасника господарських відносин відповідальності у виді штрафу є доведення факту порушення, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині якісного надання послуги з постачання питної води на об'єкти позивача у січні 2018 року, що виключає притягнення відповідача до відповідальності шляхом застосування до нього нарахованого позивачем штрафу в сумі 46912,69 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необгрунтованими, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 09.07.2018.

Суддя В.Д. Воронько