ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" червня 2018 р. Справа № 5021/1783/12

Суддя-доповідач Пуль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу (вх.№1251С/2) Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12

за заявою фізичної особи - підприємця Верчака Олега Вікторовича, м.Суми,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський м'ясопродуктовий комплекс", м. Суми,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 (суддя Соп'яненко О.Ю.) у задоволенні заяви №38870/10/18-19-10 від 23.08.2016 ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про визнання кредиторських вимог у сумі 167310,00 грн (вх.№2309) - відмовлено.

ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та 14.04.2017 звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№1411 С/2), в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ДПІ у м.Сумах ГУДФС у Сумській області у сумі 167310 грн і включити їх до реєстру вимог кредиторів банкрута ТОВ "Сумський м'ясопродуктовий комплекс".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.05.2017 у даній справі прийнято апеляційну скаргу до провадження, призначено до розгляду на 18.05.2017 та зобов'язано скаржника надати докази наявності у ОСОБА_3, який підписав апеляційну скаргу, відповідних повноважень, а саме: належним чином засвідчену копію наказу від 27.03.2017 №958, згідно з яким ОСОБА_3 призначено в.о. начальника ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області, а також докази наявності повноважень у в.о. начальника ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_4, який підписав зазначений наказ.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 залишено без розгляду апеляційну скаргу (вх.№1411С/2) ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 на підставі пункту 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з ненаданням суду витребуваних доказів та неявкою представника скаржника у судове засідання. Вказана ухвала не оскаржена у встановленому законом порядку, а отже набрала законної сили.

Державна податкова інспекція у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області вдруге звернулась з апеляційною скаргою (вх.№1919 С/2), яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.06.2017 повернута на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

03.07.2017 ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області втретє звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№7959С/2), в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 та прийняти нове рішення про визнання вимог ДПІ у м.Сумах ГУДФС у Сумській області у сумі 167310,00 грн і включення їх до реєстру вимог кредиторів банкрута ТОВ "Сумський м'ясопродуктовий комплекс".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 апеляційну скаргу (вх.№7959 С/2) повернуто заявникові на підставі пункту 3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України та роз'яснено, що платіжне доручення від 12.04.2017 №356 на суму 3031,60 грн, згідно з яким ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги від 12.04.2017 №7251/10/18-19-10 (вх.№1411С/2), яка залишена без розгляду ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.05.2017 у даній справі, не може бути належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги (вх.№7959), оскільки вона подана повторно в загальному порядку.

04.09.2017 ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області вчетверте звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№3325С/2), в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 та прийняти постанову, якою визнати вимоги ДПІ у м.Суми ГУДФС у Сумській області у сумі 167310,00 грн і включити їх до реєстру вимог кредиторів банкрута ТОВ "Сумський м'ясопродуктовий комплекс" та сплачений судовий збір у сумі 2756,00 грн за подання заяви.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.11.2017 повернуто апеляційну скаргу (вх.№3325С/2) Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 на підстав пункту 3 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

22.06.2018 ДПІ у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області вчетверте звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№1251С/2), в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 та прийняти постанову, якою визнати вимоги ДПІ у м.Суми ГУДФС у Сумській області у сумі 167310,00 грн і включити їх до реєстру вимог кредиторів банкрута ТОВ "Сумський м'ясопродуктовий комплекс" та сплачений судовий збір у сумі 2756,00 грн за подання заяви.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням №12267/10/18-19-10 від 22.12.2017 (вх.№10960) про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

22.06.2018 від ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до суду надійшло клопотання (вх.№4829), в якому зазначає, що подання ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області безпідставних та необґрунтованих скарг у справі №5021/1783/12 без дотримання вимог Господарського процесуального кодексу України щодо подачі апеляційної скарги, призводять до затягування процедури банкрутства ТОВ «Сумський м`ясопродуктовий комплекс», реалізації заставного майна банкрута, що у свою чергу унеможливлює погашення кредиторських вимог, а дії апелянта спрямовані на фактичне блокування усієї ліквідаційної процедури у справі. Просить суд повернути апеляційну скаргу заявнику. Застосувати до ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги заявник зазначає, що чинне законодавство не передбачає повторну сплату судового збору за розгляд судом однієї і тієї ж апеляційної скарги, поданої однією і тією ж стороною на одне і теж саме рішення суду першої інстанції по одній і тій же справі. Документи, які підтверджують сплату судового збору за подання апеляційної скарги (платіжне доручення від 12.04.2017 №356 про сплату судового збору на суму 3031,60 грн) до ДПІ у м.Сумах не повертались, оскільки ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2017 у справі №5021/1783/12 апеляційна скарга залишена без розгляду, а не повернута скаржнику. Відповідно до інформації, яка надана Управлінням Державної казначейської служби України у м.Сумах Сумської області, у період з 26.06.2017 по 07.12.2017 кошти для сплати судового збору арештовані, а отже, сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4800,00 грн ДПІ у м.Сумах не мала можливості. Просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 №5021/1783/12.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частин 2, 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Водночас статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України". Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення убачається, якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та, скасувавши у подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, законодавець не передбачає обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк був порушений скаржником, та чи підлягає відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як убачається з матеріалів справи, в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 заявнику апеляційної скарги чітко роз'яснено про помилковість його твердження щодо порядку сплати судового збору звернення з апеляційною скаргою повторно. Заявник у період з 31.07.2017 не скористався своїм правом на оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги у даній справі, а також правом на подання апеляційної скарги у встановленому законом порядку, натомість у жовтні 2017 року знов звернувся з апеляційною скаргою з аналогічним обґрунтуванням про поновлення строку для подання апеляційної скарги.

Отже, подані заявником у січні 2018 року обґрунтування неможливості сплатити судовий збір у грудні 2017 року, суд вважає необґрунтованими, а інших підстав заявник не наводить. Відтак підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до частини 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Відповідно частини 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що вказані заявником в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу (вх.№1251С/2) Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області на ухвалу господарського суду Сумської області від 11.04.2017 у справі №5021/1783/12 залишити без руху.

2. Встановити Державній податковій інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А.Пуль