ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.2018 Справа № 905/541/18

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2;

від відповідача не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Маріупольська міська рада Донецької області звернулася до господарського суду Донецької області із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позовні вимоги Маріупольська міська рада Донецької області обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобовязань за Договором оренди земельної ділянки від 19.07.2012, внаслідок чого за ТОВ Керуюча компанія Українські продукти станом на 13.03.2018 обліковується недоїмка у сумі 232396,83 грн., яка складається з боргу з орендної плати у сумі 184291,29грн. та пені у сумі 48105,54 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.04.2018 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/541/18. Підготовче судове засідання призначено на 02.05.2018.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.05.2018 відкладено підготовче судове засідання на 29.05.2018.

29.05.2018 від представника відповідача, через канцелярію господарського суду Донецької області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що Маріупольською міською радою Донецької області не доведено належними та допустими доказами підстав, з якими Закон повязує розірвання договору оренди землі. Відповідач вважає, що несплата орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.05.2018 відкладено підготовче судове засідання на 12.06.2018.

11.06.2018 року від представника позивача, через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області, надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.06.2018 закрито підготовче провадження у справі № 905/541/18 та призначено розгляд справи по суті на 26.06.2018 року.

Представники позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, просив винести рішення, яким розірвати договір оренди земельної ділянки.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про відкладення розгляду справи. Заява мотивована наступним. Відповідно до ухвали суду по справі № 905/541/18 розгляд справи призначено на 26.06.2018 на 10 год.45 хв. Проте представник ТОВ Керуючої компанії Українські продукти не може зявитись у судове засідання через те, що у справі № 905/1224/17 (про банкрутство ТОВ «Хлібсервіс») він є представником кредиторів: ТОВ «Вінницькі активи», ТОВ «Торгівельна компанія «Урожай», ТОВ «Централізована резервна компанія» та розгляд цієї справи призначено на 26.02.2018 на 11:00год.

Розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи, суд визнає причину неявки представника відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти не поважною.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2012 між Маріупольською міською радою та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець згідно до рішення Маріупольської міської ради від 24 квітня 2012 року № 6/18-1931, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться: вул. Артема, 100 у Жовтневому районі міста Маріуполя. Кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0021.

В оренду передається земельна ділянка площею: 0,3573 га (п. 2.1. договору).

Згідно розділу 3 договору договір укладено терміном на 10 (десять) років (до 24.04.2022р.).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для виробництва хліба та хлібобулочних виробів (функціонування виробничого комплексу (хлібзавод №1) (п. 5.1. договору).

Згідно п. 4.3. договору орендна плата за землю (платіж) згідно вищезазначених рішень сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: № 0052 код 13050200, отримувач місцевий бюджет Жовтневий район м. Маріуполя, Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016 .

Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 4.4. договору).

Відповідно до п.4.5. договору розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації.

Пунктом 4.11. договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більш ніж 120 % річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше.

Згідно до п.п. 9.3.1.4 Договору, орендодавець має право вимагати своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до п.п. 9.2.8 Договору, орендар зобовязаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до п.п. 11.4.2 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другої сторони обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно п. 13.2. договору цей договір набуває чинності на підставі ст. 18 Закону України Про оренду землі після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Даний договір зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії Державного підприємства Центр Державного Земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 01057 від 27.07.2012р. Також 19.07.2008р. зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 796.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивач зазначає, що за ТОВ Керуюча компанія Українські продукти станом на 13.03.2018 обліковується недоїмка у сумі 232396,83 грн., яка складається з боргу з орендної плати за період з листопада 2016р. по січень 2018р. на суму 184291,29грн. ( у тому числі, 80331,83 грн. стягнутих з відповідача за рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/2906/16) та пені у сумі 48105,54 грн.

Вважаючи порушеним своє право, як орендодавця, Маріупольська міська рада Донецької області звернулася до господарського суду Донецької області із позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.07.2012.

За приписами статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 34 Закону України «Про оренду землі» передбачає наслідки розірвання договору оренди земельної ділянки, згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За висновками суду, положення зазначених норм Закону надають право орендодавцю (Маріупольській міській раді) вимагати у судовому порядку достроково розірвати договори оренди, оскільки:

а) відповідач порушив договірні обовязки;

в) згідно зі частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Виключно судами розглядаються справи щодо землі (відповідно до положень Земельного кодексу України (далі - ЗК), зокрема ч. 2 ст. 158 ЗК, за якою виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей); щодо визнання правочину дійсним або недійсним (відповідно до положень ЦК (зокрема, ч. 2 ст. 218, ч. 3 ст. 215 та ін.

Стаття 34 Закону України «Про оренду землі» передбачає наслідки розірвання договору оренди земельної ділянки, згідно якої у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону. За статтею 270 Податкового кодексу України об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Кошти від плати за землю надходять на спеціальний бюджетний рахунок місцевої ради, на території якої знаходиться земельна ділянка.

Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.

У відповідності до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Субєктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

За змістом ст.15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Згідно з договором оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний період) щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі збільшення грошової оцінки Орендар зобовязаний самостійно корегувати орендну плату згідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки, (п.п.4.4-4.5 Договору).

Статтею 96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі, зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до розрахунку департаменту фінансів Маріупольської міської ради за ТОВ Керуюча компанія Українські продукти станом на 13.03.2018 обліковується недоїмка у сумі 232396,83 грн., яка складається з боргу з орендної плати за період з 03.11.2016 по 28.02.2018 на суму 184291,29грн. ( у тому числі, 80331,83 грн. стягнутих з відповідача за рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/2906/16) та пені у сумі 48105,54 грн. нарахованої у відповідності до п. 4.11 Договору (за невнесення орендної плати у строки, визначені договором).

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

З огляду на вище вказані положення Закону України "Про оренду землі", Податкового кодексу України суд вважає, що позивач належними та допустимими доказами довів факт неналежного виконанням відповідачем зобовязань за Договором оренди земельної ділянки від 19.07.2012, внаслідок чого за ТОВ Керуюча компанія Українські продукти станом на 13.03.2018 обліковується недоїмка у сумі 232396,83 грн.

У відповідності до статтей 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Таким чином, несвоєчасна сплата орендної плати є істотним порушенням орендарем договору.

Пунктом 3.4.8. рекомендацій Вищого Господарського Суду України від 02.02.2010 № 04-06/15 розяснено, що у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 року №587/173/15-ц, Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року № 6 977цс16.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 188 ГК України передбачає, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Стаття 651 Цивільного кодексу України визначає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Підпунктом 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

Обставини справи свідчать про неналежне виконання ТОВ Керуюча компанія Українські продукти умов договору оренди земельної ділянки, систематична несплата орендної плати та наявність недоїмки у сумі 232396,83 грн. підтверджується розрахунком департаменту фінансів Маріупольської міської ради.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наданих відповідачем, які свідчать про повне чи часткове погашення суми боргу по Договору оренди земельної ділянки від 19.07.2012, доводи викладені в позовній заяві відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Маріупольської міської ради Донецької області до ТОВ Керуюча компанія Українські продукти про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.07.2012 підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1762 грн. покладається на ТОВ Керуюча компанія Українські продукти.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Маріупольської міської ради Донецької області до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти про розірвання договору оренди земельної ділянки задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 19.07.2012, укладений Маріупольскою міською радою та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у м.Маріуполі, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис 27.07.2012 № 01057.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Українські продукти (03115, вул. Федора Кричевського, 19, м.Київ, ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області( 87500, м.Маріуполь, пр..Миру, 70, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 26 червня 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 03 липня 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов