РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018Справа № 910/4967/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/4967/18

За позовомДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система"
Простягнення 147 618,90 грн.
без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" 81 379,65 грн. пені та 66 239,25 грн. штрафу за порушення строків поставки за договором від 10.05.2017 № 09-1/1109-17.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач поставив обумовлений договором та специфікацією товар з простроченням на 86 календарних дні - 11.01.2018, замість строку до 16.10.2017, а тому зобов'язаний сплатити договірну неустойку у вигляді штрафу та пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/4967/18, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 ГПК України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

31.05.2018 відповідачем подано до суду письмовий відзив на позовну заяву з додатками, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" просить відмовити у задоволенні позовних вимог, заперечує проти позову повністю та вважає, що прострочення відповідача не відбулося, фактична дата поставки відбулася раніше дати підписання акту приймання-передачі, після поставки товару проводилися його випробування, покупець та вантажоодержувач необґрунтовано ухилялися від своєчасного підписання акту приймання-передачі, у договорі невірно визначено кінцевий строк поставки.

08.06.2018 Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було подано відповідь на відзив, де позивач спростовує власними аргументами заперечення відповідача щодо визначення кінцевої дати поставки товару та обставин його прийняття, а також зауважує, що відсутність у поставленому товарі недоліків не звільняє Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" від відповідальності за порушення строків поставки.

20.06.2018 від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в якому йдеться про відсутність порушень інтересів позивача в отриманні продукції у строк до 16.10.2017 та недостовірність тверджень про неотримання позивачем акту приймання-передачі 20.10.2017.

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач і відповідач посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам учасників, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в якості покупця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" в якості постачальника 10.05.2017 уклали договір поставки № 09-1/1109-17, за умовами якого відповідач зобов'язався поставити та передати у власність покупця продукцію - вимикачі 150 кВ, за ціною, з характеристиками (якістю), у порядку та строки, що визначаються у додатку до договору, в інших умовах договору (надалі - продукція), а також надати на свій ризик послуги шеф-монтажу (виконання постачальником організаційно-технічного керівництва під час монтажу продукції у ході її встановлення на об'єкті покупця та нагляду за таким монтажем) за переліком, в обсягах, визначених у додатку до договору, а позивач зобов'язався здійснити оплату належно поставленої продукції і належно наданої послуги.

Укладення вказаного договору відбувалося за наслідками процедури публічних торгів, що проводилися через ресурс Prozorro.

Згідно з п. 2.3 договору його ціна станом на дату укладення становить 979 275,00 грн. Ціна за одиницю продукції (з усіма витратами, пов'язаними з продукцією та її поставкою (передачею) визначається у додатку № 1. Повна ціна договору складається з усіх витрат, пов'язаних з продукцією та її поставкою (передачею) , зокрема навантаженням продукції, її перевезенням (за потреби - перевантаженням), розвантаженням у покупця (одержувача), здійснення шеф-монтажу.

Відповідно до п. 3.1 договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 27.11.2017, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов'язань на продукцію - до закінчення гарантії. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання передбачених ним зобов'язань (п. 3.2).

Додатком № 1 до договору було оформлено специфікацію на продукцію за предметом закупівлі "27.12.1 Апаратура електрична для комутації чи захисту електричних кіл на напругу більше, ніж 1000 В (31210000-1 Електрична апаратура для комутування та захисту електричних кіл, 31214120-6) 27.12.10-20.00 5), лот 3 - вимикачі кВ; тип обладнання - вимикач елегазів 150 кВ типу 150-SFM-40В, ціна за одиницю - 788 562,50 грн. без ПДВ, вартість шеф-монтажу по лоту № 3 - 27 500,00 грн. без ПДВ. За технічними характеристиками продукція представляє собою елегазів вимикач типу LTB 170D1 для ПС 330 кВ "Дніпро-Донбас" запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Автодорожна, 3-А; адреса поставки обладнання - Дніпровська ЕС, ПС 330 кВ "Дніпро-Донбас" Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Автодорожна, 3-А.

Згідно з п. 6.1 договору постачальник здійснює поставку продукції протягом шести місяців з дати підписання договору, але не пізніше 16.10.2017, відповідно до додатку № 1 до договору, інших умов договору, на умовах DDP (згідно з міжнародними правилами Інкотермс 2010) за адресою (місцем) поставки (передачі) продукції відповідно до вимог покупця. Відокремлений підрозділ покупця, який визначений як одержувач продукції, здійснює в установленому порядку перевірку продукції і, за умови відповідності продукції умовам договору, її приймання. Датою поставки (передачі) продукції визнається дата підписання покупцем акту.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу укладеного сторонами письмового правочину та наведених положень законодавства слідує, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору поставки, який додатково містить деякі елементи договору про надання послуг в частині зобов'язань відповідача з здійснення шеф-монтажу. Тобто, такі правовідносини підпадають під регулювання загальних положень про договір купівлі-продажу та про договір про надання послуг.

18.05.2017 позивач направив відповідачеві факсограму про необхідність поставки продукції за договором одержувачу - Дніпровська ЕС.

У відповідь на зазначену факсограму відповідач виставив позивачеві рахунок на оплату 80 % авансу.

31.05.2017 позивач перерахував відповідачеві 757 020,00 грн. авансу на поставку вимикачів 150 кВ (платіжне доручення № 15 в матеріалах справи).

Вказуючи на те, що акт приймання-передачі продукції до договору поставки від 10.05.2017 № 09-1/1109-17 був підписаний 11.01.2018, позивач стверджує, що відповідач на 86 днів прострочив поставку продукції, а тому повинен сплатити передбачені договором штрафні санкції, а саме: 81 379,65 грн. пені за період з 17.10.2017 по 10.01.2018 та 66 239,25 грн. штрафу.

Так, відповідальність за порушення строків поставки продукції передбачена у п. 9.3 договору, де вказується, що за порушення строків поставки продукції та/або строку прибуття постачальника для участі в прийманні продукції та/або для надання послуги постачальник сплачує покупцю згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1 % вартості продукції, строк поставки якої порушений (строк прибуття для приймання-передачі порушений), вартості послуги з шеф-монтажу при неналежному виконання зобов'язань з шеф-монтажу за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів постачальник повинен додатково сплатити покупцю штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості. За порушення умов зобов'язання щодо якості продукції, шеф-монтажу постачальник повинен згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України сплатити покупцю штраф у розмірі 20 % від вартості неякісної продукції, вартості шеф-монтажу.

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки позивач невірно визначив строки поставки, ухилявся від підписання акту приймання-передачі продукції, а сам факт прострочення постачальника відсутній, адже при прийнятті одержувачем продукції було прийнято рішення про проведення додаткових випробувань обладнання у зібраному стані, оскільки при його поставці виявлено пошкодження двох ящиків.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правові позиції, доводи й аргументи сторін, суд частково погоджується з позивачем щодо прострочення відповідача та вважає доведеним факт порушення строків поставки продукції у період з 17.10.2017 по 19.10.2017, у зв'язку з чим позов підлягає частковому задоволенню, оскільки поставка продукції відбулася 20.10.2017.

Так, в матеріалах справи міститься акт приймання від 20.10.2017, складений комісією одержувача - структурного підрозділу позивача - Дніпровська ЕС у м. Запоріжжі по вул. Автодорожній, 3-а.

В акті вказується наступне: "Цей акт складено про те, що 20.10.2017 на склад 06-0401 Дніпровської енергетичної системи згідно з накладною від 17.10.2017 № 22 за договором № 09-1/1109-17 від 10.05.2017 надійшов від ТОВ "Електротехнічна компанія "Система" вимикач елегазів 150 кВ типу 150-SFM-40В. При зовнішньому оглядці упаковочної тари було виявлено пошкодження двох ящиків з обладнанням, які виникли під час перевезення та руху обладнання в упаковці. Знімки місця пошкодження відправлені постачальнику для вирішення питання подальшої прийомки обладнання".

На акті представник постачальника зробив напис про надання представнику одержувача дозволу виконати приймання обладнання без присутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" з проведенням фото та відео фіксації процесу приймання.

25.10.2017 одержувач продукції склав на ім'я відповідача письмове звернення № 02/303, в якому просив надати гарантійний лист щодо придатності продукції для монтажу та направити представника постачальника для додаткового огляду обладнання, оскільки під час приймання продукції було встановлено пошкодження транспортної упаковки через незадовільне кріплення, яке призвело до його самовільного руху всередині. При цьому зазначено, що при огляді обладнання пошкоджень продукції не встановлено та повідомлено, що до виконання зазначених вимог приймання продукції призупинено.

У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив, що гарантує придатність вимикача для подальшого монтажу або заміни його в цілому (чи його окремих частин) у разі виявлення внутрішніх пошкоджень в процесі монтажу та протягом терміну гарантії (лист від 26.10.2017 № 3177 в матеріалах справи).

Листом від 01.11.2017 № 3196 відповідач запропонував позивачеві провести діагностику обладнання із залученням відповідного фахівця Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система", зважаючи на занепокоєння покупця можливими недоліками товару через пошкодження тари у процесі доставки. Також відповідач повідомляв про надання додаткових гарантій у разі виявлення будь-яких дефектів продукції.

Листом від 03.11.2017 № 01/12267 позивач, посилаючись на виявлення пошкоджень упаковки продукції під час її приймання, просив відповідача організувати додаткові випробування у термін до 14.11.2017.

У відповідь на вказаний лист відповідач повідомив дати проведення додаткових випробувань, дані працівників та транспортну, що будуть направлені.

15.11.2017 проведені додаткові випробування продукції, про що складено відповідний акт, за висновками якого вимикач придатний до використання та подальшої експлуатації.

Після проведення випробувань листом від 17.11.2017 № 3217 відповідач повідомив позивача, що за результатами проведених додаткових випробувань встановлено, що вимикач відповідає заявленим заводом-виробником технічним парламентам, може бути змонтований та введений в роботу. Також відповідач зауважив, що на вимикач 150кВ повною мірою розповсюджуються гарантійні зобов'язання згідно з договором, у а разі виявлення під час шеф-монтажу невідповідностей заявленим параметрам потрібні частини будуть замінені протягом одного тижня. При цьому, відповідач просив направити йому підписаний акт приймання-передачі від 15.11.2017.

У листі від 20.11.20417 № 3219 відповідач, стисло описуючи послідовність дій сторін після поставки продукції 20.10.2017, просив скорегувати термін поставки обладнання шляхом підписання додаткової угоди з датою, не пізніше 30.11.2017. Також, відповідач просив позивача продовжити термін дії договору з огляду на його закінчення 27.11.2017 та у зв'язку з тим, що станом на 20.11.2017 покупець не надав постачальнику повідомлення про готовність продукції до монтажу.

Листами від 07.12.2017 № 3249 та від 28.12.2017 № 3275 відповідач просив позивача продовжити термін дії договору до повного виконання зобов'язань в частині шеф-монтажу та підписати акт приймання-передачі товару.

Акт приймання-передачі був підписаний 11.01.2018.

06.02.2018 позивач звернувся до відповідача з претензією № 01/5217 сплатити штрафні санкції за порушення строків поставки продукції з 16.10.2017 до 11.01.2018.

Листом від 06.03.2018 № 3355 відповідач повідомив, що викладені у претензії вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

У договорі поставки від 10.05.2017 № 09-1/1109-17 визначено, що постачальник здійснює поставку продукції протягом шести місяців, але не пізніше 16.10.2017.

Визначальним у даному разі є встановлення саме кінцевого строку, до настання якого поставка має бути здійснена, тобто - граничного строку поставки. Тому розглядаючи заявлений спір суд виходить з того, що відповідач повинен був здійснити поставку до 16.10.2017 включно, у зв'язку з чим твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" про невірне визначення строків та нікчемність договору в частині строків поставки відхиляються.

У ст. 664 Цивільного кодексу України передбачається, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар або ж у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Статтею 689 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач передав товар визначеному позивачем одержувачу саме 20.10.2017, тоді як акт приймання-передачі товару був ним підписаний 11.01.2018.

Тобто, з урахуванням приписів ст. 664 та ст. 689 Цивільного кодексу України обов'язок передати товар був виконаний відповідачем з простроченням на три дні, тоді як зустрічне виконання зобов'язання покупця прийняти товар було виконане лише 11.01.2018, а не у момент вручення 20.10.2017.

При цьому, суд враховує положення абз. 6 п. 6.1 договору, де вказується, що датою поставки (передачі) продукції визнається дата підписання покупцем акту, проте вважає, що дійсні обставини виконання зобов'язань (активні дії з доставки та передачі товару) не повинні, в цьому конкретному випадку та при вирішення заявленого спору, залежати від дотримання формальностей з документального оформлення матеріалів певної письмової форми.

Подані суду докази у своїй сукупності дають підставу вести мову про те, що позивач повинен був підписати акт приймання-передачі товару з момент його отримання - 20.10.2017. Натомість цього зроблено не було, адже 20.10.2017 у одержувача продукції виникли сумніви щодо цілісності товару, який був доставлений в обумовлене місце в упаковці, яка мала ознаки пошкодження. Для того, що щоб переконатися у задовільному стані продукції, відсутності непомітних при зовнішньому огляді пошкоджень та підтверджень гарантійних зобов'язань постачальника, одержувач продукції (відокремлений підрозділ позивача, уповноважений покупцем на прийняття товару за договором) зажадав від постачальника додаткових гарантій. У свою чергу відповідач, надав додаткові гарантії та з власної ініціативи запропонував і, у подальшому провів, додаткові перевірки та додаткові випробування продукції із залученням фахівців.

Приймаючи товар та маючи сумніви у його цілісності та придатності до використання, позивач не був позбавлений можливості заявити про це відповідачеві та у подальшому заявити вимоги щодо якості. Право на заявлення вимог щодо якості товару передбачене як договором, так і чинним законодавством.

При цьому, суд зауважує, що наявність у покупця сумнівів у цілісності та придатності товару не повинна слугувати підставою для фактичного прийняття товару без належного документального оформлення з подальшим заявленням вимог про сплату штрафних санкцій.

У заявах по суті справи позивач не навів обґрунтувань дати підписання акту приймання-передачі саме 11.01.2018, а не 20.10.2017 або ж 14.11.2017, коли були проведення додаткові випробування та встановлено відсутність пошкоджень обладнання та його повну готовність до монтажу.

Відповідно до абз. 2 п. 7.2 договору у разі невідповідності продукції умовам договору та/або якщо постачальником не передані одночасно з продукцією документи, що її стосуються, або такі документи неналежно оформлені, як-то: невідповідність заповнення, відсутність печатки, відписів тощо, то акт не підписується, а подальше приймання продукції призупиняється, про що складається відповідний акт щодо виявлення недоліків.

Жодна зі сторін процесу не повідомила суд про обставини, які унеможливили підписання акту приймання-передачі товару 20.10.2017, окрім обставин виявлення пошкоджень пакувальної тари.

Як вказувалося вище, листом від 25.10.2017 № 02/303 відокремлений підрозділ позивача повідомив про призупинення приймання продукції через виявлення пошкоджень упаковки при транспортуванні.

Оскільки цілісність продукції та її придатність до експлуатації була підтверджена проведеними відповідачем випробуваннями 15.11.2017, слід вважати, що процес прийняття продукції був призупинений з 20.10.2017 до 15.11.2017, а тому прострочення відповідача складає три дні з 17.10.2017 по 20.10.2017.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідальність постачальника по порушення строків поставки встановлена у п. 9.3 договору.

За розрахунком суду розмір пені за три дні порушення строків поставки продукції із розрахунку ціни продукції (946 275,00 грн.) без урахування вартості шеф-монтажу (33 000,00 грн.) складає 2 838,82 грн.

У зв'язку з тим, що прострочення відповідача становить менше семи днів, штраф стягненню не підлягає.

Враховуючи все викладене, позовні вимоги задовольняються частково в сумі 2 838,82 грн.

У зв'язку з частковим задоволенням позову судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи встановлені судом обставини справи на підставі досліджених доказів у їх сукупності та з урахуванням правових позиції сторін по суті спору, керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241, 252 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 2 838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 82 коп. пені та 42 (сорок дві) грн. 58 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

Позивач: Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Система" (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, ідентифікаційний код 38130206).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко