ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

10.07.2018 м ХарківСправа № 922/1835/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши матеріали

Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" (62461, Харківська обл., м. Південне, вул. Комсомольська, 48)
до Фізичної особи - підприємця Ярової Інни Володимирівни (АДРЕСА_1)
про стягнення 108000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Ярової Інни Володимирівни, згідно вимог якої позивачем заявлено до стягнення заборгованість за договором оренди № 1 від 18.04.2012 за період з 20.05.2012 по 13.06.2018 у розмірі 108000,00 грн.

Дослідивши вищезазначені матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про залишення їх без руху, оскільки вони подані без додержання вимог пунктів 8, 9 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), про що суд зазначає наступне.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

У п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Окрім того, відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У даному разі у позовній заяві позивач, посилаючись п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" просить звільнити позивача від сплати судового збору, обґрунтовуючи вказане клопотання арештом рахунків через непогашення останнім боргу, про що посилається на постанову про арешт коштів боржника від 26.03.2018 ВП №56020321.

Проте вказані доводи не є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, тобто встановлені ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні, на підставі чого, Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

При цьому, Суд зазначає про наступне.

Згідно з п. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відтак, звільнення чи відстрочка сплати судового збору є правом суду, яке може бути реалізоване за наслідком оцінки судом доводів заявника апеляційної скарги щодо наявності підстав для такого звільнення, виходячи з майнового стану скаржника на момент звернення із апеляційною скаргою, при цьому, відповідне клопотання сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючий даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь - якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Позивачем, в обґрунтування клопотання не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору, а наведені заявником обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Існування заборгованості за іншим зобов'язанням та арешт рахунків, зазначених у постанові про арешт коштів боржника від 26.03.2018 ВП №56020321 не свідчить про існування виключно перелічених рахунків, наведених у постанові. А існування зобов'язання у позивача перед ПАТ КБ "Приват Банк" жодним чином не має відношення до даного позову.

Таким чином, розглянувши клопотання щодо звільнення від сплати судового збору, та зважаючи на те, що позивачем в обґрунтування доводів свого клопотання не подано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів, викладених у клопотанні, а також враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і Судом, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Окремо Суд звертає увагу на те, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з вимогами статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Визначити позивачеві наступний спосіб усунення недоліків:

1) подати документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі;

2) зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких буде додано до позовної заяви;

3) зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

4. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п'ять днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

5. Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 10.07.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова