РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2018Справа № 910/4769/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (02092, м.Київ, вул. Алма-Атинська,37)

до Фізичної особа-підприємця Санаєва Сергія Андріанович (АДРЕСА_1)

про стягнення 95 552,99 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Носенко А.М. за дов., Керсновська С.Ю. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення 5252,41 грн. заборгованості з орендної плати, 745,50 грн. пені, 75,97 грн. 3% річних, 295,16 грн. інфляційних втрат,1050,48 грн. штрафу, 88133,47 грн. неустойки за неналежне виконання зобов'язань ФОП Санаєвим С.А. за договором оренди № 7 від 29.05.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.05.2018.

У зв'язку з відрядженням судді Ярмак О.М. на навчання до Національної школи суддів України на період з 14 по 18 травня 2018 року включно, судове засідання призначене на 17.05.2018 не відбулося, розгляд справи перепризначено на 24.05.2018.

Ухвалою суду від 24.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.06.2018.

В судовому засіданні 12.06.2018 оголошено перерву до 21.06.2018.

Ухвали суду від 23.04.2018, 24.05.2018, 12.06.2018 були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, повернені з адреси відповідача із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи викладене, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 21.06.2018, неявку представника відповідача та неповідомлення причин неявки, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріали.

У судовому засіданні 21.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд,-

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2014 року між ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в особі Київ- Петрівської філії (далі - Позивач, Орендодавець) та ФОП Санаєвим Сергієм Андріановичем (надалі - Відповідач, Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення № 7.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежилі приміщення площею 63,8 м, 8,9 м, 4,4 м, 8,1 м, 4,5 м, які розташовані на першому поверсі одноповерхової побутової будівлі загальною площею приміщень 138,3 м, інвентарний № 10007, що знаходиться за адресою: м. Вишгород, вул. Набережна, 5.

За Актом прийому - передачі в оренду нерухомого майна від 29.05.2014 позивач передав зазначені приміщення відповідачу.

Розмір орендної плати за договором, що становить 3 100,00 грн. без ПДВ, визначено в протоколі погодження договірної ціни.

Відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 договору, орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з дати проведення незалежної оцінки до дати укладення договору оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі зменшення індексу інфляції орендна плата не перераховується.

Згідно п. 3.4 договору, орендар щомісячно здійснює 100% передоплату до 5-го числа кожного місяця:

- орендної плати;

- відшкодування земельного податку;

- відшкодування фактичних витрат на електроенергію.

Відповідно до п. 11.1 договору строк його дії закінчився 30.04.2017.

Так, листом вих. № 183 від 16.02.2017 позивач повідомив відповідача про припинення чинності договору з 30.04.2017 .

Листом вих. № 502 від 03.05.2017 позивач повідомив про припинення дії договору, про відсутність намірів продовжувати договірні відносини оренди та про договірні обов'язки відповідача повернути орендоване майно та підписати акт приймання - передачі з позивачем, проте, листи відповідачем залишені без відповіді та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повернув орендоване майно позивачеві - 29.09.2017, згідно Акту приймання - передачі від 29.09.2017.

Відповідно до п. 3.9 Договору у разі припинення Договору Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання - передавання включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє орендаря від обов'язку сплатити Орендодавцю заборгованість за орендною платою у повному обсязі, якщо така виникла, враховуючи штрафні санкції.

Між сторонами за період з 01.05.2017 до 30.09.2017 підписано акти надання послуг, а саме: Акт надання послуг № 162 від 31.05.2017 на суму 8 240,65 грн. ; Акт надання послуг № 233 від 30.06.2017 на суму 12 544,06 грн.; Акт надання послуг № 239 від 31.07.2017 на суму 12 930,10 грн.; Акт надання послуг № 307 від 31.08.2017 на суму 13 245,37 грн.; Акт надання послуг № 321 від 30.09.2017 на суму 10 648,27 грн., якими підтверджується надання послуг.

У відповідності до акту звіряння взаємних розрахунків на 06.10.2017 за Договором №7 від 29.05.2014 за відповідачем рахується заборгованість по сплаті орендної плати у сумі 5 252,41 грн., яка не була перерахована на поточний рахунок орендодавця.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи п.3,4 договору оренди, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендних та інших платежів за договорами на момент розгляду справи настав.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року користування орендованим приміщенням становить 5 252,41 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що одним із основних обов'язків орендаря є внесення орендної плати своєчасно і в повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як слідує з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань по сплаті орендної плати позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 295,16 грн. та 3% річних у розмірі 75,97 грн., нарахованих за період з 07.10.2017 по 31.03.2018, які є обґрунтованими.

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 3.5. Договору усі платежі, зазначені в п. 3.4. цього договору, перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягають індексації, а за їх прострочення стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом більше 3-х місяців, Орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Перевіривши правильність нарахування, настання строків оплати по актам, з урахуванням встановленого п.3.4. договору строку оплати - до 5-го числа кожного місяця, суд зазначає, що позивачем у розрахунку, невірно вказано період нарахування пені відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, здійснивши відповідний перерахунок заявленої до стягнення пені, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені частково за період з 07.10.2017 по 06.03.2018 у сумі 623,24 грн. Розрахунок суми штрафу в розмірі 1 050,48 грн. є вірним та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 9.3. договору, у випадку несвоєчасного звільнення приміщень орендар сплачує орендодавцю неустойку у розмірі 5% від місячної плати за кожен день використання приміщення.

Позивачем здійснено нарахування неустойки на загальні суми вказані в актах наданих послуг, відповідно до яких включено: оренда приміщення, податок на землю, витрати електроенергії, води, проте, відповідно до п.9.3. договору, неустойка нараховується за користування приміщенням (оренда). Отже, після перерахунку судом стягненню з відповідача підлягає сума у розмірі 59 454,65 грн. неустойки, нарахованої на розмір орендної плати. В решті належить відмовити.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контррозрахунку суми позову, заперечень на доводи позивача не надав, вищевикладених обставин не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Санаєва Сергія Андріановича (04108, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (02092, м.Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 37, ) в особі філії Київ-Петрівької філії Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (04201, м.Київ, вул. Полярна, 12-А) 5 252 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят дві) грн. 41 коп. заборгованості, 623 (шістсот двадцять три) грн. 24 коп. пені, 75 (сімдесят п'ять) грн. 97 коп. 3% річних, 295 (двісті дев'яносто п'ять) грн. 16 коп. інфляційних , 1050 (одну тисячу п'ятдесят) грн. 48 коп. штрафу, 59 545 (п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн. 65 коп. неустойки та 1 233 (одна тисяча двісті тридцять три) грн. 00 коп. судового збору.

2. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 02.07.2018.

Суддя О.М.Ярмак