УХВАЛА

04 липня 2018 року

м. Київ

Справа № 912/3360/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Булгакової І.В. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - державного підприємства "Олександрівське лісове господарство"

(далі - ДП "Олександрівське лісове господарство") - Шишки В.Ю.,

відповідача - Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) - Пастушенка А.М., Панової К.О.,

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: товарної біржі "Кіровоградська аграрна біржа" (далі - Біржа) -Лапи В.М. ,

державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" (далі - ДП "Чорноліське лісове господарство") - Фільштейна В.Л.,

товариства з додатковою відповідальністю "Інтерресурси" (далі - ТДВ "Інтерресурси") - Тертичної В.П.,

товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" (далі - ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів") - Богданової М.Г.,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Цунамі" (далі - ТОВ "Цунамі") - не з'явився,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відділення

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2016

та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018

за позовом ДП "Олександрівське лісове господарство"

до Відділення,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Біржа, ДП "Чорноліське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси", ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Цунамі",

про визнання рішення недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ДП "Олександрівське лісове господарство" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовом (з урахуванням подальшого уточнення позовних вимог) про визнання незаконними та скасування пунктів 1 і 4 рішення адміністративної колегії Відділення від 05.07.2016 № 10-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК) у частині, що стосується позивача.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.11.2016, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2018, позовні вимоги задоволено повністю.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Відділення на зазначені судові рішення зі справи, розгляд касаційної скарги призначено у судовому засіданні на 26.06.2018.

26.06.2018 до Касаційного господарського суду надійшло клопотання ДП "Олександрівське лісове господарство" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Клопотання мотивовано тим, що колегія суддів, визначена для розгляду справи № 912/3360/16, 27.03.2018 вже приймала рішення в аналогічній справі № 912/3388/16, у якій предметом позову було те ж саме Рішення АМК. На думку ДП "Олександрівське лісове господарство", рішення зі справи № 912/3388/16 прийнято всупереч правової позиції, викладеної в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України при розгляді аналогічних спорів, зокрема у постанові від 30.09.2015 зі справи № 910/4901/15-г.

Також до Касаційного господарського суду з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду 26.06.2018 звернулося ТДВ "Інтерресурси". Обґрунтовуючи клопотання, ТДВ "Інтерресурси" зазначило таке:

- розглядаючи справу № 912/3360/16, предмет і підстави позову в якій є абсолютно аналогічними предмету і підставам позову у справі № 912/3388/16, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ймовірно відступить від висновку щодо застосування норми права (статей 35, 41, 59 Закону № 2210) у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 зі справи № 910/4901/15-г, що згідно з підпунктом 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України є безумовною підставою для передачі справи № 912/3360/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду;

- проаналізувавши тексти копій постанов Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у подібних правовідносинах за період з 06.02.2018 по 05.06.2018 (зокрема постанови Верховного Суду від 20.03.2018 зі справи № 914/2554/16, від 21.03.2018 зі справи № 910/9240/16, від 24.04.2018 зі справи № 917/1357/17, від 24.04.2018 зі справи № 914/1195/17, від 24.04.2018 зі справи № 910/18410/15, від 29.05.2018 зі справи № 917/1424/17, від 06.02.2018 зі справи № 910/701/17, від 20.03.2018 зі справи № 908/3337/15, від 29.05.2018 у справі № 916/1815/17, від 23.05.2018 зі справи № 916/1581/17, від 27.03.2018 зі справи № 922/5614/15, від 13.02.2018 зі справи № 924/381/17, від 30.05.2018 зі справи № 916/100/17, від 12.06.2018 зі справи № 922/5616/15, від 24.04.2018 зі справи № 924/380/17, від 30.05.2018 зі справи № 916/500/17, від 20.03.2018 зі справи № 913/52/17, від 27.03.2018 зі справи № 912/3388/16, від 22.05.2018 зі справи № 910/1044/17, від 13.02.2018 зі справи № 914/456/17, від 17.04.2018 зі справи № 916/1734/17, від 27.03.2018 зі справи № 910/8144/15-г, від 20.03.2018 зі справи № 907/233/16, від 04.04.2018 зі справи № 914/532/17, від 28.02.2018 зі справи № 910/2193/17, від 27.02.2018 зі справи № 910/28569/15, від 23.05.2018 зі справи № 902/474/16, від 22.05.2018 зі справи № 922/2573/17, від 05.06.2018 зі справи № 910/15019/17, від 13.02.2018 зі справи № 910/947/17, від 17.04.2018 зі справи № 921/469/17-г/6, від 20.02.2018 зі справи № 910/8001/17, від 03.05.2018 зі справи № 922/3393/17, від 05.06.2018 зі справи № 910/9105/17, від 27.02.2018 зі справи № 906/161/17) ТДВ "Інтерресурси" дійшло висновку, що справа, яка розглядається, містить виключну правову проблему, оскільки наразі мають місце протилежні підходи Верховного Суду до розуміння обов'язків і компетенції органів Антимонопольного комітету України та порядку їх виконання (здійснення) під час розгляду ними справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, як наслідок - неоднакове застосування Верховним Судом норм матеріального права - статей 35, 41, 59 Закону № 2210 у подібних правовідносинах під час перегляду у касаційному порядку справ, у яких предметом спору є визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, а відтак - для формування єдиної правозастосовчої практики необхідна передача справи № 912/3360/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини п'ятої статті 302 ГПК України.

З клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду звернулося до Касаційного господарського суду 26.06.2018 і ДП "Чорноліське лісове господарство". Обґрунтування клопотання щодо мотивів та підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду є аналогічними тим, що викладені у відповідному клопотанні ТДВ "Інтерресурси", з посиланням на ту ж саму постанову Верховного Суду України від 30.09.2015 зі справи № 910/4901/15-г і ті ж самі постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду за 2018 рік.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, розглянувши клопотання ДП "Олександрівське лісове господарство", ТДВ "Інтерресурси", ДП "Чорноліське лісове господарство", дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати) передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб'єктного складу учасників відносин, об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з'ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Водночас посилання заявників у клопотаннях на практику Верховного Суду України зі справи № 910/4901/15-г є непереконливим, оскільки Верховним Судом України відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судових рішень та, відповідно, справа по суті з викладенням у постанові від 30.09.2015 правового висновку щодо застосування норм права (статей 35, 41, 59 Закону № 2210) не розглянута. При цьому в зазначеній постанові Верховний Суд України виходив з того, що рішення суду касаційної інстанції, які були надані в обґрунтування заяви про перегляд, були прийняті за різних фактичних обставин, встановлених судами.

Отже, посилання на постанову Верховного Суду України у зазначеній справі не можуть бути оцінені у контексті "ймовірного" відступлення Касаційним господарським судом від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до частини п'ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до положень частини п'ятої статті 302 ГПК України, суд, керуючись внутрішнім переконанням, у кожному конкретному випадку з урахуванням порушеного питання оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо існування проблеми у застосуванні відповідної норми права, а також оцінює, чи необхідна така передача для формування єдиної правозастосовчої практики та забезпечення розвитку права.

При цьому наявність виключної правової проблеми надає касаційному суду право та, відповідно, не покладає на нього обов'язку передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Порівняння змісту зазначених у клопотаннях ТДВ "Інтерресурси" і ДП "Чорноліське лісове господарство" постанов Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду за 2018 рік зі змістом судових рішень у справі, що розглядається, не дає підстав для висновку про подібність правовідносин, їх однакове матеріально-правове регулювання, неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах.

Отже, посилання на відповідну практику Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду не може розцінюватися як доказ наявності виключної правової проблеми щодо застосування норм матеріального права у справі, яка розглядається, порівняно з наведеними рішеннями суду касаційної інстанції, оскільки обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, у цих справах не можна визнати подібними.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись підпунктом 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення", статтями 234, 302, 303 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань державного підприємства "Олександрівське лісове господарство", товариства з додатковою відповідальністю "Інтерресурси", державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" про передачу справи № 912/3360/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя Б. Львов

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко