ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 липня 2018 р. Справа № 918/318/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали позовної заяви від 17.05.2018 р. №2161

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО"

про стягнення заборгованості в сумі 5 391,11 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники:

від позивача: Смик А.Є.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" про стягнення 21 645,11 грн., з яких 16 254,00 грн., - основний борг, 3 250,80 грн. - 20% штраф, 2 140,31 грн. - пеня. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами Договору на перевезення автомобільним транспортом від 03.04.2017 р., а саме не розрахувався своєчасно за надані позивачем послуги. Тому позивач, покликаючись на умови Договору, з огляду на прострочення виконання зобов'язань щодо погашення основного боргу, нарахував відповідачу штраф та пеню.

Ухвалою суду від 21 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/318/18. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Справу призначено до слухання на 07 червня 2018 року.

Ухвалою від 07 червня 2018 року розгляд справи було відкладено на 04 липня 2018 року.

04 липня 2018 року через канцелярію суду позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, за якою просить стягнути з відповідача: 3 250,80 грн. - штрафу, 2 140,31 грн. - пені, всього 5391,11 грн. Подана заява відповідає вимогам ст.ст. 42, 169,170 ГПК України, тому прийнята судом до розгляду.

Представник позивача під час розгляду спору позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

В судове засідання 04 липня 2018 року представник відповідача не з'явився, відзиву не надав. До суду повернулися конверти з ухвалами про відкладення розгляду справи, що направлялися відповідачу на адресу: 1) 34300, Рівненська обл., Володимирецький р-н, смт. Володимирець, вул. Вишнева, 1; 2) 03141, м. Київ, Солом'янський р-н., вул. Волгоградська, 27, кв. 86, з відмітками органу поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання та "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Отже, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення учасника спору про дату, час та місце розгляду справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

03 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (надалі - Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" (надалі - Замовник) укладено Договір В-пат №0304/13650 на перевезення автомобільним транспортом (надалі - Договір; арк.с. 11-13)

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, перевізник зобов'язується доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж до пункту призначення (згідно із транспортними документами) і видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі. Замовник бере на себе зобов'язання сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору перевезення вантажів здійснюється вантажними автомобілями, які відповідають умовам перевезення, згідно графіку, узгодженого між замовником та перевізником.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що замовник подає перевізнику письмову (оригінальну, факсимільну)/усну заявку на перевезення не пізніше, ніж за дві доби до подання транспорту в пункт навантаження або не пізніше часу, достатнього для подання транспорту в пункт навантаження та оформлення всіх необхідних документів.

Замовник зобов'язаний прийняти вантаж та своєчасно розрахуватися за простій транспортного засобу та за надані послуги перевезення вантажу, а також додаткових послуг на протязі 5-ти робочих днів з моменту виставлення рахунку та акту здачі-приймання робіт (п. 3.5.2. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору вартість послуги перевезення, наданої замовнику перевізником (провізна плата) встановлюється на підставі тарифів, затверджених перевізником, і діючих на момент надання послуги перевезення. Інформація про чинні тарифи з перевезення розміщується на інформаційних стендах в офісі перевізника (м. Луцьк, вул. Мамсурова,10), або на сайті перевізника, або може бути надана перевізником замовнику на вимогу останнього. Вартість послуги перевезення вказується в Акті виконаних робіт та в рахунку, пред'явлених перевізником замовнику.

Згідно з п. 4.6. договору послуги перевезення вантажу сплачуються замовником, протягом 5-ти робочих днів з моменту виставлення рахунку та Акту виконаних робіт, згідно тарифів, що вказані в п. 4.2. даного договору.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Судом встановлено, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" надало Товариству з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" послуги на загальну суму 16 254 грн. 00 коп. Доказом цього слугують акти виконання робіт (надання послуг) №1098 від 30.04.2017 року на суму 8 904,00 грн. та №1990 від 31.07.2017 року на суму 7 350, 00 грн., а також товарно-транспортні накладні №11/03 від 11.04.2017 року та №31/01 від 31.07.2017 року (арк.с. 14-17).

У зв'язку з несвоєчасним погашення боргу позивач нарахував відповідачу за період прострочення сплати 3 250,80 грн. - штрафу та 2 140,31 грн. - пені.

Під час розгляду справи у суді відповідачем здійснено погашення суми основного боргу, що підтвердив у судовому засіданні представник позивача. Вказана обставина слугувала підставою для подання позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом.

У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача 3 250,80 грн. - штрафу та 2140,31 грн. - пені.

Згідно з положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За своєю правовою природою укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" договір №0304/13650 від 03.04.2017 року є договором надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Право позивача на нарахування штрафу та пені передбачене п. 5.4. договору на перевезення автомобільним транспортом №0304/13650 від 03.04.2017 року, відповідно до якого у разі, якщо замовник не оплачує послуги перевізника у терміни, зазначені в договорі він сплачує перевізнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу та штраф у розмірі 20% від вартості неоплачених в зазначений термін послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено поданий позивачем розрахунок пені у сумі 2 140 грн. 31 коп., визнано його арифметично правильним.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" 2 140 грн. 31 коп. - пені підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом перевірено нараховану суму штрафу та визнано його нарахування вірними та обґрунтованими. Тому у цій частині позов підлягає задоволенню.

За умовами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи усе викладене у сукупності позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" про стягнення 2 140,31 грн. - пені, 3 250,80 грн. - штрафу підлягають до задоволення повністю.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати в розмірі 1 762,00 грн. судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВЕНЬ - АГРО" (34300, Рівненська обл., Володирецький р-н, смт. Володимирець, вул. Вишнева, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45240, Волинська обл., Ківерцівський р-н, с. Липляни, вул. Козацька, 22, ) - 3 250 (три тисячі двісті п'ятдесят) грн. 80 коп. - штрафу, 2 140 (дві тисячі сто сорок) грн. 31 коп. - пені та 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "06" липня 2018 року

Суддя Бережнюк В.В.