ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/24994/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Жуков С.В.

за участі секретаря судового засідання Кононенко Н.Б.

учасники справи:

боржник, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертехніка"

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт"

відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аті Інвестмент"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Київського нотаріального округу Шевченко І.Л.

ліквідатор - арбітражний керуючий Козирицький Андрій Сергійович, особисто

кредитор - Дочірнє підприємство з 100% іноземною інвестицією "СоюзКонтракт Інвестмент"

представник - Лазоренко Ю.О. (довіреність від 02.03.2018)

кредитор - Публічне акціонерне товариство "ВіЕс Банк"

представник - Левченко В.І. (довіреність №2083/03 від 22.12.2017)

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт"

на постанову Київського апеляційного господарського суду

від 15.03.2018

у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Пантелієнко В.О., Верховець А.А.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 28.12.2017

у складі судді Івченка А.М.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертехніка" в особі ліквідатора Козирицького Андрія Сергійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Інвестмент"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Шевченко І.Л.

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі №910/24994/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертехніка"

про банкрутство

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 04.04.2018, поштовим відправленням, направленим на адресу Київського апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт" (далі - ТОВ "Аті Ріал Істейт") звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).

2. 23.04.2018, за наслідком проведеного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 13.04.2018, колегією суддів Верховного Суду у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. відкрито касаційне провадження у справі №910/24994/15 за касаційною скаргою ТОВ "Аті Ріал Істейт" та призначено її розгляд в судовому засіданні на 19.06.2018 о 09 год. 45 хв.

3. У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/24994/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2018; ухвалою Верховного Суду від 18.06.2018 зазначеною колегією суддів справу №910/24994/15 за касаційною скаргою ТОВ "Аті Ріал Істейт" прийнято до провадження та ухвалено здійснити її розгляд у судовому засіданні 19.06.2018 о 09 год. 45 хв.

4. Учасники справи відзиву на касаційну скаргу ТОВ "Аті Ріал Істейт" не подали.

5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 316, 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 136, 137, 140 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

6. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/24994/15 про банкрутство ТОВ "Інтертехніка" (далі - боржник), порушена за заявою боржника ухвалою суду від 05.10.2015 за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).

7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Інтертехніка" на загальну суму 157 180 803, 91 грн., до якого окремо включено вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" (далі - ПАТ "ВіЕс Банк") на суму 65 119 441, 34 грн. та Малого приватного підприємства "Калина" на суму 78 968, 14 грн.

8. Постановою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., повноваження якого припинено ухвалою місцевого суду від 02.08.2017 з призначенням ліквідатором ТОВ "Інтертехніка" арбітражного керуючого Козирицького А.С.

9. 02.12.2016 ліквідатором Кучаком Ю.Ф. реалізовано з аукціону в ліквідаційній процедурі ТОВ "Інтертехніка" на користь ТОВ "Аті Інвестмент" спірне нерухоме майно, обтяжене іпотекою ПАТ "ВіЕс Банк", яке в подальшому 30.11.2017 відчужено ТОВ "Аті Інвестмент" на користь ТОВ "Аті Ріал Істейт".

10. 18.12.2017 ліквідатор ТОВ "Інтертехніка" Козирицький А.С. звернувся до місцевого господарського суду з позовною заявою до ТОВ "Аті Інвестмент" (далі - відповідач-2) та ТОВ "Аті Ріал Істейт" (далі - відповідач-1) про витребування майна від добросовісного набувача на підставі статей 20, 41, 44, 49, 50, 55 Закону про банкрутство.

10.1. 27.12.2017 ліквідатор ТОВ "Інтертехніка" Козирицький А.С. змінив предмет позову.

10.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 позовну заяву ліквідатора ТОВ "Інтертехніка" Козирицького А.С. про витребування майна від добросовісного набувача, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, прийнято до провадження та призначено її розгляд у підготовчому засіданні на 18.01.2018.

11. 18.12.2017 разом із позовною заявою до місцевого господарського суду ліквідатором позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просив накласти арешт на об'єкти нерухомого майна, про витребування яких у відповідачів 1, 2 заявлено віндикаційний позов, та надати позивачу - ТОВ "Інтертехніка", як власнику, право безперешкодного доступу до користування об'єктами нерухомого майна - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень №15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з №1 по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень №7), №№II, II, IV, V другого поверху, загальною площею 8439,30 кв.м., місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А").

11.1. В обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову в порядку статей 136, 137 ГПК України ліквідатор ТОВ "Інтертехніка" зазначив, що 30.11.2017 ТОВ "Аті Інвестмент", як набувач спірних об'єктів нерухомості з аукціону від 02.12.2016 в ліквідаційній процедурі ТОВ "Інтертехніка", результати якого 10.04.2017 визнано недійсними в судовому порядку, передало у власність ТОВ "Аті Ріал Істейт" спірне майно відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ "Аті Інвестмент", про що внесено записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; отже, ТОВ "Аті Ріал Істейт", яке фактично володіє спірними об'єктами нерухомості, до завершення розгляду віндикаційного позову може відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб, що може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення вимог ліквідатора Козирицького А.С. про витребування майна до ліквідаційної маси ТОВ "Інтертехніка".

12. 28.12.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва заяву ТОВ "Інтертехніка" в особі ліквідатора банкрута Козирицького А.С. про вжиття заходів забезпечення позову від 18.12.2017 задоволено частково (пункт 1 резолютивної частини ухвали); вжито заходів до забезпечення позову, а саме накладено арешт на об'єкти нерухомого майна згідно з переліком, визначеним судом (пункт 2 резолютивної частини ухвали); надано ТОВ "Інтертехніка" право безперешкодного доступу до користування об'єктами нерухомого майна - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень №15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з №1 по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень №7), №№II, III, IV, V другого поверху, загальною площею 8439,30 кв.м., місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А") (пункт 3 резолютивної частини ухвали); в іншій частині заяви відмовилено (пункт 4 резолютивної частини ухвали).

12.1. Місцевим господарським судом встановлено, що ліквідатором ТОВ "Інтертехніка" Козирицьким А.С. заявлено вимогу про витребування у відповідачів 1, 2, як добросовісних набувачів, спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси ТОВ "Інтертехніка" з підстав визнання недійсними результатів аукціону 02.12.2016 з продажу нерухомого майна ТОВ "Інтертехніка" за лотом №2 (нежилі приміщення торгово-розважального комплексу, що у м. Києві по вул. Срібнокільській, 3-Г) за заявою забезпеченого кредитора ПАТ "ВіЕс Банк" відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 у справі №910/24994/15, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017.

12.2. Судом встановлено, що 28.11.2017 на виконання наказу Міністерства юстиції України скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ТОВ "Інтертехніка" на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний №63, що мало наслідком відновлення у зазначеному державному реєстрі запису про право власності за ТОВ "Аті Інвестмент".

12.3. Судом встановлено, що 30.11.2017 ТОВ "Аті Інвестмент" відчужило спірні об'єкти нерухомості на користь ТОВ "Аті Ріал Істейт" на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Аті Інвестмент" №7 від 30.11.2017 та розподільчого балансу від 30.11.2017 із внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "Аті Ріал Істейт", що підтверджується Інформаційною довідкою із зазначеного реєстру №107219766 від 12.12.2017.

12.4. Місцевий суд встановив, що позивач - ТОВ "Інтертехніка" в особі ліквідатора Козирицького А.С. доводить порушення його майнових прав та законних інтересів, як власника спірних об'єктів нерухомості, діями ТОВ "Аті Інвестмент", як переможця спірного аукціону 02.12.2016, щодо відчуження на користь ТОВ "Аті Ріал Істейт" права власності на спірне нерухоме майно за рішенням учасників ТОВ "Аті Інвестмент" 30.11.2017, тобто після визнання недійсними постановою апеляційного суду від 10.04.2017 результатів аукціону з продажу спірних об'єктів нерухомості, сформованих як лот №2 - нежилі приміщення торгово-розважального комплексу, що у м. Києві по вул. Срібнокільській, 3-Г.

13. Задовольняючи частково вимоги ліквідатора ТОВ "Інтертехніка", суд першої інстанції надав оцінку заявленим позивачем до застосування заходам забезпечення віндикаційного позову на предмет їх адекватності та обґрунтованості та дійшов висновку, що накладення арешту на спірні об'єкти нерухомості в порядку пункту 1 частини 1 статті 137 ГПК України забезпечить збалансованість інтересів сторін спору та можливість фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ліквідатора ТОВ "Інтертехніка" про витребування у відповідачів 1, 2 як добросовісних набувачів спірного майна для його включення до ліквідаційної маси позивача-банкрута.

14. За висновками мотивувальної частини ухвали від 28.12.2017 місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про надання йому, як власнику, безперешкодного доступу до користування об'єктами нерухомого майна - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу, що у м. Києві по вул. Срібнокільській, 3-Г, не може бути задоволена, виходячи з приписів частини 11 статті 137 ГПК України, оскільки така вимога, як захід забезпечення позову, є тотожною позовній вимозі ТОВ "Інтертехніка" згідно з пунктом 19 прохальної частини позовної заяви та пунктом 20 прохальної частини заяви про зміну предмета позову.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

15. ТОВ "Аті Ріал Істейт", як фактичний власник спірного нерухомого майна, подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2017, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення в частині вжитих заходів забезпечення позову (накладення арешту на спірні об'єкти нерухомості) та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора позивача про вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі. Скаржник зазначив про неспіврозмірність обраних місцевим судом заходів забезпечення позову з позовними вимогами та фактичними обставинами справи, про прийняття оскаржуваного рішення без зазначення судом мотивів щодо обрання конкретних заходів забезпечення позову та за умов недодержання балансу інтересів позивача та інших учасників справи.

16. 15.03.2018 постановою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Аті Ріал Істейт" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 залишено без змін.

17. Апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції при розгляді заяви ліквідатора ТОВ "Інтертехніка" про вжиття заходів забезпечення позову про витребування майна від добросовісного набувача та його висновками про доведення позивачем обґрунтованості заявлених ним вимог про забезпечення позову накладенням арешту на об'єкти нерухомості, щодо яких заявлено віндикаційну вимогу про їх витребування у відповідачів 1, 2 до ліквідаційної маси позивача - ТОВ "Інтертехніка".

18. Судом апеляційної інстанції встановлено, що після прийняття апеляційним судом 10.04.2017 рішення про визнання недійсними результатів аукціону 02.12.2016 з продажу в ліквідаційній процедурі ТОВ "Інтертехніка" нежилих приміщень торгово-розважального комплексу, що у м. Києві по вул. Срібнокільській, 3-Г, ліквідатор позивача Козирицький А.С. звернувся до приватного нотаріуса КМНО Марцинкевич Л.А. з вимогою про скасування державної реєстрації за ТОВ "Аті Інвестмент" права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 63, номер запису про право власності 17844762; 29.09.2017 приватним нотаріусом проведено реєстраційну дію щодо скасування зазначеного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 07.11.2017 цим же нотаріусом відновлено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на спірний об'єкт нерухомості за позивачем - ТОВ "Інтертехніка" за реєстраційним номером 63, номер запису про право власності 23223458.

Разом з тим, 28.11.2017 на виконання наказу Міністерства юстиції України скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності за ТОВ "Інтертехніка" на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 63, що призвело до відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "Аті Інвестмент", як його набувачем, з аукціону 02.12.2016.

19. Апеляційним судом встановлено, що після відновлення запису про право власності на спірний об'єкт нерухомості 28.11.2017 ТОВ "Аті Інвестмент" (відповідач-2) відчужило зазначене нерухоме майно на користь третьої особи - ТОВ "Аті Ріал Істейт" (відповідач-1) відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ "Аті Інвестмент", оформленого протоколом №7 від 30.11.2017, та розподільчого балансу від 30.11.2017.

19.1. Зазначені дії відповідача-2 суд апеляційної інстанції оцінив як такі, що спрямовані на його ухилення від виконання обов'язку щодо повернення спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси позивача та зазначив про наявність обґрунтованих підстав вважати, що спірне майно може бути в подальшому відчужене відповідачем-1, як його фактичним власником, на користь третіх осіб до завершення розгляду спору про його витребування до ліквідаційної маси позивача.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (відповідача-1)

20. Скаржник аргументував, що суди попередніх інстанцій не зазначили підстав для накладення арешту на спірний об'єкт нерухомості як виду забезпечення позову, що не узгоджується з вимогами статті 140 ГПК України щодо наведення господарським судом підстав для обрання конкретного заходу забезпечення позовних вимог.

21. Скаржник доводив невиконання судами обов'язку щодо оцінки доводів позивача про необхідність застосування заходів забезпечення позову на предмет їх розумності, обґрунтованості, адекватності та співрозмірності із заявленими позовними вимогами про витребування майна у відповідачів 1, 2, як добросовісних набувачів.

22. Скаржник стверджував, що в порушення вимог статей 73, 74 ГПК України позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження його доводів щодо вжиття заходів забезпечення позову, а судом першої інстанції прийнято рішення про накладення арешту на спірний об'єкт нерухомості без зазначення мотивів обрання такого заходу забезпечення.

23. Скаржник доводив, що за змістом пункту 3 резолютивної частини ухвали від 28.12.2017 місцевий суд, як захід забезпечення віндикаційного позову, надав позивачу безперешкодний доступ до користування нерухомим майном, що є предметом спору, а, відтак, наділив позивача правомочностями, що становлять зміст права власності в силу статті 317 ЦК України; зазначене не узгоджується з приписами частини 11 статті 137 ГПК України щодо неможливості вжиття судом таких заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог.

Доводи інших учасників справи

24. Учасники справи відзивів на касаційну скаргу ТОВ "Аті Ріал Істейт" не подали.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

25. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011

Частина 4 статті 10 - суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Частина 2 статті 41 - ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

26. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017

Стаття 136 - господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 статті 137 - позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1); забороною відповідачу вчиняти певні дії (пункт 2); встановленням обов'язку вчинити певні дії (пункт 3).

Частина 11 статті 137 - не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частина 5 статті 140 - залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Частина 6 статті 140 - про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

27. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій положень статей 316, 317 ЦК України та статей 136, 137, 140 ГПК України при прийнятті оскаржуваних в касаційному порядку постанови та ухвали.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

28. За змістом пункту 8 частини 1 статті 20 та частини 9 статті 30 ГПК України, спори з майновими вимогами до боржника, в тому числі вимога ліквідатора про витребування майна до ліквідаційної маси банкрута, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Отже, майнові спори є окремою процедурою у справі про банкрутство та розглядаються в її межах за правилами позовного провадження, передбаченого ГПК України, що надає господарському суду можливість вживати заходів забезпечення вимог ліквідатора, який звернувся з позовом в інтересах банкрута, в порядку статей 136, 137, 140 ГПК України шляхом винесення ухвали.

29. Виходячи з приписів статей 136, 137 ГПК України, заходи для забезпечення позову, в тому числі з майновими вимогами в межах справи про банкрутство, застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, приймаючи ухвалу про вжиття заходів для забезпечення віндикаційного позову ліквідатора банкрута шляхом накладення арешту на нерухоме майно, щодо якого виник спір, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення майнових вимог, які вимагаються до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів. Право здійснення забезпечення вимог боржника у справі про банкрутство та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

30. Судами встановлено обставини виникнення спору в межах справи №910/24994/15 про банкрутство ТОВ "Інтертехніка" щодо повернення до ліквідаційної маси банкрута нерухомого майна, відчуженого в ліквідаційній процедурі ТОВ "Інтертехніка" з аукціону 02.12.2016, результати якого було визнано недійсними в судовому порядку 10.04.2017; ліквідатор ТОВ "Інтертехніка" Козирицьий А.С. на виконання вимог частини 2 статті 41 Закону про банкрутство звернувся з віндикаційним позовом до відповідачів 1, 2 - ТОВ "Аті Інвестмент", як набувача майна з аукціону, та ТОВ "Аті Ріал Істейт", як фактичного власника спірного нерухомого майна, та заявив вимогу про вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні об'єкти нерухомого майна та шляхом надання позивачу, як власнику, безперешкодного доступу до користування майном - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу, що у м. Києві по вул. Срібнокільській, 3-Г.

31. В частині вимог про накладення арешту на спірне нерухоме майно місцевий суд визнав заявлені позивачем до застосування заходи для забезпечення позову адекватними та достатньо обґрунтованими, задовольнив вимоги ліквідатора ТОВ "Інтертехніка" в цій частині та в порядку статей 136, 138, 140 ГПК України наклав арешт на спірні нежилі приміщення підвалу, першого та другого поверхів торгово-розважального комплексу, загальною площею 8439,30 кв.м. по вул. Срібнокільській, 3-Г у м. Києві.

32. Разом з тим, за змістом мотивувальної частини ухвали від 28.12.2017 місцевий суд відмовив у наданні позивачу безперешкодного доступу до користування спірним об'єктом нерухомості, оцінивши зазначений захід для забезпечення позову як такий, що стосується позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на спірний об'єкт нерухомості, виходячи з правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження майном, що становить зміст права власності в силу частини 1 статті 317 ЦК України. А, відтак, заява позивача про вжиття заходів для забезпечення позовних вимог в цій частині не підлягає задоволенню відповідно до частини 11 статті 137 ГПК України.

33. Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, відхилив доводи відповідача-1 про недоведеність позивачем доцільності вжиття заходів забезпечення віндикаційного позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно з посиланням на встановлені обставини відчуження відповідачем-2 на користь відповідача-1 спірного об'єкта нерухомості на підставі протоколу загальних зборів учасників відповідача-2 за №7 від 30.11.2017 та розподільчого балансу від 30.11.2017, відомості про що в цей же день зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що свідчить про перехід до третьої особи права власності на спірне нерухоме майно з можливістю його подальшого відчуження до завершення розгляду спору про витребування спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси позивача.

34. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов'язку щодо мотивації прийнятих ухвали та постанови в частині накладення арешту на спірний об'єкт нерухомості в якості забезпечення віндикаційних вимог ліквідатора про повернення спірного майна до ліквідаційної маси позивача, оскільки суди надали оцінку заявленим позивачем до застосування заходам для забезпечення позову на предмет адекватності та доцільності їх застосування та врахували обставини відчуження відповідачем-2 спірного нерухомого майна на користь відповідача-1, який на момент звернення з позовними вимогами є його фактичним власником, що може мати наслідком подальше відчуження спірного майна на користь третіх осіб та ускладнити виконання рішення суду про витребування майна у разі задоволення віндикаційного позову.

35. Пунктом 1 частини 5 статті 238 ГПК України як вимогу до змісту резолютивної частини судового рішення визначено зазначення у ній висновку суду за результатом розгляду кожної із заявлених вимог. Частиною 1 статті 232 ГПК України як вид судового рішення визначено ухвалу, якою в силу частини 6 статті 140 цього Кодексу судом застосовуються заходи для забезпечення позову або у їх вжитті суд відмовляє.

Отже, у разі прийняття рішення про часткове задоволення вимог позивача про вжиття заходів для забезпечення позову господарському суду належить відобразити у резолютивній частині ухвали такий висновок з конкретизацією виду забезпечення, який вживається судом, та виду забезпечення щодо якого суд дійшов висновку про відмову у його застосуванні.

36. За змістом мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції від 28.12.2017 вбачається, що місцевий суд дійшов висновку про невідповідність приписам частини 11 статті 137 ГПК України заявленого позивачем заходу для забезпечення позову у вигляді надання йому безперешкодного доступу до користування спірним об'єктом нерухомості з огляду на позовну вимогу про визнання за ТОВ "Інтертехніка" права власності на спірне нерухоме майно, яке включає право користування таким майном.

Разом з тим, в порушення вимог статті 238 ГПК України до змісту судового рішення, суд першої інстанції пунктом 3 резолютивної частини ухвали від 28.12.2017 надав позивачу право безперешкодного доступу до спірного об'єкта нерухомості, що суперечить його висновкам за змістом мотивувальної частини даної ухвали про відмову у вжитті заходів забезпечення для позову в цій частині (т. 1, а.с. 146, 147).

37. Колегія суддів касаційного суду зазначає, що суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в повному обсязі, на допущені судом першої інстанції процесуальні порушення увагу не звернув та залишив без змін прийняту місцевим судом ухвалу від 28.12.2017 в повному обсязі, а, відтак, не виконав вимог частини 4 статті 269 ГПК України щодо перевірки рішення суду першої інстанції на предмет його прийняття з додержанням норм процесуального права.

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

38. Доводи скаржника відповідно до пунктів 20-22 мотивувальної частини даної постанови спростовуються висновками касаційного суду згідно з пунктами 28-34 мотивувальної частини цієї постанови. При цьому, Суд погоджується з доводами скаржника відповідно до пункту 23 мотивувальної частини даної постанови, що підтверджується висновками пунктів 35-37 її мотивувальної частини.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Відповідно до частини 1 статті 311 ГПК України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на таке, Верховний Суд вважає правильним касаційну скаргу відповідача-1 задовольнити частково, резолютивну частину постанови апеляційного суду від 15.03.2018 у справі №910/24994/15 змінити, виклавши її в такій редакції:

"1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт" задовольнити частково.

2. Пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 про надання ТОВ "Інтертехніка" права безперешкодного доступу до користування об'єктами нерухомого майна - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень №15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з №1 по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень №7), №№II, III, IV, V другого поверху, загальною площею 8439,30 кв.м., місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А") виключити.

В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 залишити без змін".

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт" задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2018 у справі №910/24994/15 змінити, виклавши її резолютивну частину в такій редакції:

"1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аті Ріал Істейт" задовольнити частково.

2. Пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 про надання ТОВ "Інтертехніка" права безперешкодного доступу до користування об'єктами нерухомого майна - нежилими приміщеннями торгово-розважального комплексу з №1 по №10 (групи приміщень №15), з №XVI по №XX, №№XXV, XXVI підвалу, з №1 по №82 (групи приміщень №5) першого поверху, з №1 по №59 (групи приміщень №7), №№II, III, IV, V другого поверху, загальною площею 8439,30 кв.м., місцезнаходження: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера "А") виключити.

В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.12.2017 у справі №910/24994/15 залишити без змін".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков