РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09 липня 2018 року Справа № 906/1028/17
Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Петухов М.Г. , суддя Мельник О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вітаві-Транс" заявлене у відзиві на апеляційну скаргу про відшкодування витрат, пов'язаних із професійною правничою допомогою адвоката за ведення справи в суді апеляційної інстанції в сумі 5000 грн.
у справі № 906/1028/17
за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вітаві-Транс"
до ОСОБА_1 з обмежною відповідальністю "Спарк ОСОБА_2 Україна"
Постановою колегії суддів Рівненського апеляційного господарського суду від 04.07.2018 у складі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 рішення суду першої інстанції залишено без змін. У мотивувальній частині постанови викладений висновок колегії суддів про покладення на відповідача/скаржника судових витрат у даній справі згідно з нормами ст.129 ГПК України.
До винесення постанови судом апеляційної інстанції, у відзиві на апеляційну скаргу скаргу від 04.05.2018 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вітаві-Транс" заявлено про те, що у зв'язку із розглядом даної справи судом апеляційної інстанції товариством понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. На підтвердження таких витрат ТОВ "Вітаві-Транс" надав суду договір (кпію завірену в установленому порядку) від 03.05.2018 про правову допомогу, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 507 на ім'я ОСОБА_6, довіреність на представництво інтересів ТОВ "Вітаві-Транс" у Рівненському апеляційному господарському суді на ім'я адвоката ОСОБА_6, акт приймання-передачі наданих послуг від 04.05.2018 на суму 5000 грн, квитанцію до прибуткового касововго ордера № 03-05 від 04.05.2018 на суму 5000 грн.
Оскільки, ухвалюючи постанову у даній справі, колегія суддів не вирішила питання про розподіл судових витрат позивача на правничу допомогу адвоката, є необхідним вирішити питання про розподіл таких судових витрат шляхом винесення з власної ініціативи додаткової постанови відповідно до ст. 244 ГПК України.
Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Оскільки питання розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, не стосується суті спору, а виключно розподілу судових витрат, і це питання досліджувалось колегією суддів в судовому засіданні 03.07.2018 р., апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути питання в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Колегією суддів встановлено, що 03.05.2018 адвокатом/повіреним ОСОБА_6 (свідоцтво № 507 про право на заняття адвокатською діяльністю від 16.05.2008) та ТОВ "Вітаві-Транс"/довіритель укладений договір доручення, за змістом якого повірений зобов'язався від імені і за рахунок довірителя надати правову допомогу у спорі, що виник з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Спарк ОСОБА_2 Україна" на етапі апеляційного провадження в Рівненському апеляційному господарському суді. З цією метою повірений зобов'язався здійснити вивчення доводів апеляційної скарги, підготувати відзив на апеляційну скаргу, вчинити інші дії для розгляду справи та її повного юридичного супроводу, а довіритель зобов'язався сплатити повіреному винагороду у розмірі 5000 грн.
На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката заявником надано квитанцію до прибуткового касововго ордера № 03-05 від 04.05.2018 на суму 5000 грн.
Зазначені вище докази були подані разом із відповідною заявою в межах строку, встановленого частиною восьмою статті 129 ГПК України, з дотриманням необхідних вимог.
З акту приймання-передачі наданих послуг від 04.05.2018 р. вбачається, що заявлена позивачем до стягнення з відповідача сума 5000,00 грн. складається з :
- правової допомоги у спорі, що виник з ТОВ ОСОБА_2 Україна на стадії розгляду апеляційної скарги відповідача (4 год.)
- підготовки відзиву на апеляційну скаргу (4 год.)
- вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (4 год.)
Відповідно до норм ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог наведеної норми суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України). Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 ГПК України).
У судовому засіданні 03.07.2018 представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги з підстав неспівмірності та необґрунтованості.
Колегія суддів вважає такі доводи відповідача/скаржника правомірними, враховуючи наступне.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Матеріалами справи № 906/1028/17 підтверджено, що адвокат ОСОБА_6 на підставі довіреності від 20.11.2017 р. представляв інтереси ТОВ "Вітаві-Транс" у суді першої інстанції, і обставини справи на час розгляду в суді апеляційної інстанції не змінились та мали бути відомі представнику позивача. Рішення судів першоі та апеляційної інстанцій ухвалені на користь позивача. Позиція позивача в процесі розгляду справи в судах не змінювалась, як і позиція відповідача та доводи, якими він обгрунтував заперечення проти позову та апеляційну скаргу.
Відзив на апеляційну скаргу є незначним за обсягом (дві сторінки) і аргументований подібними доводами, що і позовна заява та заяви на виконання вимог ухвал суду, які надавалися суду першої інстанції. Участь в судових засіданнях Рівненського апеляційного господарського суду адвокат ОСОБА_6 не брав. У матеріалах справи наявне клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника останнього, в якому позивач просить не розцінювати неявку як неповагу до суду, а виключно як засіб економії коштів довірителя, за умови розгляду цієї справи, як типової, неускладненої вмотивованими запереченнями іншої сторони /а.с. 74/.
Зважаючи на зазначені вище обставини, за яких адвокат ОСОБА_6 брав участь у справі, починаючи з подання позову та не міг бути необізнаним про позицію відповідача, про законодавство, застосоване до спірних правовідносин, про документи та доводи, якими відповідач/скаржник обґрунтовував свої вимоги та інші наведені вище обставини у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неспівмірність судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката. При цьому колегія суддів звертає увагу, що обсяг матеріалів справи не є значним - один том, і справа не відноситься до справ значної складності.
З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає співмірною у цій справі компенсацією вартості виконаної роботи у сумі 500 грн. Звертається увага, що об'єктивно підтвердженим є складання відзиву на апеляційну скаргу (об'ємом менше двох сторінок, з яких мотивування по суті вимог займає 1 сторінку) з урахуванням того, що обставини справи не потребували докладного додаткового вивчення. Враховано також, що адвокат ОСОБА_6 участі в судових засіданнях не приймав. Отже, у урахуванням наведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає неспівмірними зі складністю справи та непропорційним до предмета спору обсяг послуг адвоката 16 годин, а відтак - необґрунтованими є вимоги про стягнення 4500 грн.
Відповідно до статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, визначена судом сума судових витрат підлягає відшкодуванню відповідачем, враховуючи результат апеляційного перегляду справи.
Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вітаві-Транс" задовольнити частково.
Відмовити у стягненні 4500 грн. витрат на оплату професійну правничої допомоги.
Доручити Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржено до Верховного суду в касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 09.07.2018 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.