ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.Справа № 922/97/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас", м. Харків в особі ліквідаційної комісії (61013, м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 97, кімн. 3)
про зобов'язання визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу товариства кредиторські вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на загальну суму 10658940,86 грн.
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 2319-К-О від 11.07.2017

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас" в особі ліквідаційної комісії, в якому просить суд: зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заборгованості:

- за кредитним договором № 4Д12355И від 10.12.2012р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 10 224648,45 грн.;

- за кредитним договором № 4Д13105И від 19.06.2013р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 434292,41 грн.

та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/97/18, розгляд даної справи здійснюватиметься у порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.04.2018 р. о 12:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2018 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 14.05.2018 о 12:20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2018 викликано ТОВ "Донмас" в особі ліквідаційної комісії у підготовче засідання призначено на 14.05.2018 о 12:20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/97/18 до судового розгляду по суті на 11.06.2018 р. об 11:20.

Протокольною ухвалою відкладено розгляд справи на 03.07.2018 о 12:45, на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні 03.07.2018 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на задоволенні позову.

В судове засідання по суті 03.07.2018 відповідач не з'явився, 22.06.2018 на адресу суду повернулась ухвала від 11.06.18, яку було направлено на адресу відповідача, що вказана у позовній заяві (61013, м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 97, кімн. 3) та яка відображена у відомостях у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас", з довідкою поштового відділення: "причини повернення: за місцем обслуговування" (т.с. ІІ а.с. 57).

Суд оголосив про закінчення зясування обставин справи та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заборгованості: за кредитним договором № 4Д12355И від 10.12.2012р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 10 224648,45 грн.; за кредитним договором № 4Д13105И від 19.06.2013р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 434292,41 грн. та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 03.07.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

11.02.2013 між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Донмас була укладена угода про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа (т.с. І а.с. 46 ), відповідно до умов п. 2 якої сторони засвідчили свою згоду про те, що ведення документообігу, в т.ч. підписання правочинів, угод, договорів, додаткових угод (до договорів на паперовому носії інформації/до договорів, складених за допомогою електронного цифрового підпису) та інших документів, які будуть укладатися/оформлятися сторонами, може здійснюватися як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа, який видано АЦСК.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2012р. між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Донмас було укладено кредитний договір № 4Д12355И (т.с. І а.с. 47-49).

Відповідно до положень п.п. А.1.-А.З., 1.1., 1.2. вказаного договору (з урахуванням додаткових угод) Банк надав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із розміром кредитного ліміту 620 000 000,00 грн. із кінцевим терміном повернення кредиту 27.10.2016р. в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором терміни, що підтверджується кредитним договором з додатковими угодами та виписками по рахунках 0059, 1452.

ОСОБА_2 10., 4.5., 4.6. кредитного договору передбачено, що Позичальник : планує Банку винагороду за користування кредитом. Сума винагороди за користування кредитом (п. 4.5.) сплачується в термін, встановлений п. 1.2. цього договору або у день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1.). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, несплачена винагорода вважається простроченою.

Згідно з п. 5.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2., 4.2., 4.З., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.2.14 позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що ТОВ Донмас було несвоєчасно виконано зобов'язання зі сплати винагороди, передбаченої п.п. А.10, 4.5, 4.6 Договору, у зв'язку з чим на підставі п. 5.1, 5.4 договору відповідачу була нарахована пеня в сумі 10.224648,45 грн., що підтверджується виписками по рахунках 0000, 6264.

Так, позивачем наголошено про те, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором №4Д12355И від 10.12.2012р. ТОВ "Донмас" має заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк, яка станом на 30.10.2017р. становить 10.224648,45 грн. і складається з наступного: пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань -10.224648,45 грн.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2013р. між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Донмас було укладено кредитний договір № 4Д13105И (т.с. І а.с. 94-96).

Відповідно до положень п.п. А.1.-А.З., 1.1., 1.2. вказаного договору (з урахуванням додаткових угод) Банк надав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії із розміром кредитного ліміту 30.000000.00 грн. із кінцевим терміном повернення кредиту 27.10.2016р. в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, в обумовлені цим договором терміни, що підтверджується кредитним договором з додатковими угодами та виписками по рахунках 4223, 2546, 0058, 1045.

ОСОБА_2 10., 4.5., 4.6. кредитного договору передбачено, що Позичальник сплачує Банку винагороду за користування кредитом. Сума винагороди за користування кредитом (п. 4.5.) сплачується в термін, встановлений п. 1.2. цього договору або у день дострокового повернення кредиту (п. 2.4.1.). При несплаті винагороди за користування кредитом у вказаний термін, несплачена винагорода вважається простроченою.

Згідно з п. 5.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків, винагороди за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2., 4.2., 4.3., 4.4., 4.6., строків/термінів повернення/погашення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.3.2, 2.2.14 позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

ТОВ Донмас було несвоєчасно виконано зобов'язання зі сплати винагороди, передбаченої п.п. А. 10, 4.5, 4.6 договору, у зв'язку з чим на підставі п. 5.1, 5.4 договору відповідачу була нарахована пеня в сумі 434292,41 грн., що підтверджується виписками по рахунках 0001, 6335.

Позивачем наголошено про те, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором №4Д13105И від 19.06.2013р. ТОВ "Донмас" має заборгованість перед ПАТ КБ "Приватбанк, яка станом на 30.10.2017р. становить 434292,41 грн. і складається з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань - 434292,41 грн.

Так, позивачем наголошено про те, що ПАТ КБ Приватбанк стало відомо з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас (; 61013, м. Харків, вуя. Челюскінців, буд. 97, кімн. 3) перебуває в стані припинення в результаті ліквідації.

03.11.2017р. ПАТ КБ Приватбанк направило ліквідаційної комісії ТОВ "Донмас заяву з кредиторськими вимогами /1 від 03.11.2017р., що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком та відомостями з офіційного сайту підприємства поштового зв'язку ПАТ Укрпошта.

Однак, 14.12.2017р. не вручений адресату конверт із вищезазначеною заявою було повернуто на адресу ПАТ КБ Приватбанк.

У зв'язку із вищевикладеними обставинами, позивачем наголошено про те, що вказана обставина свідчить про ухилення ліквідаційної комісії ТОВ "Донмас від виконання обов'язку щодо визнання реально існуючої заборгованості перед ПАТ КБ Приватбанк та включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу для їх подальшого задоволення за рахунок коштів та майна особи, яка ліквідується.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа.

Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Стаття 6 вказаного Закону передбачає, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ст. 8 даного Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Стаття 3 Закону України Про електронний цифровий підпис встановлює, що електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 даного Закону електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Згідно ст. 5 зазначеного Закону юридичні та фізичні особи можуть на договірних засадах засвідчувати чинність відкритого ключа сертифікатом ключа, сформованим центром сертифікації ключів, а також використовувати електронний цифровий підпис без сертифіката ключа.

Стаття 345 ГК України закріплює, що кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько- правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно- господарські санкції.

Частина 2 ст. 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частина 1 ст. 230 ГК України встановлює, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема, щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Частиною 8 ст. 111 ЦК України встановлено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договорами.

Згідно частини 1 та 7 статті 59 Господарського кодексу України (далі ГК України) припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів. Скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Такий запис вноситься лише після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу та подання головою ліквідаційної комісії або уповноваженою ним особою документів для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичною особою - підприємцем у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до частини 2 та 3 статті 60 ГК України, орган (особа), який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Згідно частини 1 статті 110 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Позивач звернувся до господарського суду у межах строку, встановленого ч. 3 ст. 112 ЦК України - протягом одного місяця з моменту, коли кредиторові стало відомо про ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог.

Згідно частини 8 статті 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Господарським судом встановлено, що предметом позову даної справи є вимога про визнання кредиторських вимог та про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 Цивільного кодексу України). Отже, передумовою звернення особи до суду має існувати її суб'єктивне право. Оскільки суб'єктивному праву завжди відповідає юридичний обов'язок, то іншою передумовою звернення особи до суду має мати місце факт його порушення (невизнання або оспорювання) зобов'язаними сторонами. Визначення змісту суб'єктивного права покладається на особу, яка звертається до суду з вимогою зобов'язати суб'єктів обов'язку поновити чи визнати це право, утриматись від дій, що можуть його порушити у майбутньому, вчинити певні дії, інше.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо повного задоволення позову, судовий збір зі сплати судового збору в даному разі покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Донмас" (61013, м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 97, кімн. 3, ) в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ) із заборгованості:

- за кредитним договором № 4Д12355И від 10.12.2012р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 10.224648,45 грн.;

- за кредитним договором № 4Д13105И від 19.06.2013р., яка складається з пені, нарахованої за період з 29.10.2016р. по 30.11.2016р. - 434292,41 грн.

та включити зазначені вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донмас" (61013, м. Харків, вул. Челюскінців, буд. 97, кімн. 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 10.07.2018 р.

Суддя ОСОБА_3