УХВАЛА

11 липня 2018 року

м. Київ

справа № 912/1172/17

Верховний Суд у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Баранця О.М., Катеринчук Л.Й., Львова Б.Ю., Селіваненка В.П., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" (далі - ТОВ "АТ Каргілл")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі - ТОВ "Прогрес")

про стягнення 391 233,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 (згідно з відміткою на поштовому конверті) ТОВ "Прогрес" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 зі справи № 912/1172/17.

19.04.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі: Булгакова І.В. (головуючий), Львов Б.Ю., Селіваненко В.П.

Ухвалою Верховного Суду від 25.04.2018: відкрито касаційне провадження у справі № 912/1172/17 за касаційною скаргою ТОВ "Прогрес" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 25.06.2018 справу № 912/1172/17 за позовом ТОВ "АТ Каргілл" до ТОВ "Прогрес" про стягнення 391 233,22 грн передано на розгляд об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 912/1172/17 мотивована наступним.

ТОВ "АТ Каргілл" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ "Прогрес" про стягнення 391 233,22 грн., з яких основний борг у сумі 363 371,32 грн., пеня - 24 876,70 грн., 3% річних - 2 985,20 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 31.05.2017 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Прогрес" на користь ТОВ "АТ Каргілл" 205 718, 60 грн. основного боргу та 2 985,20 грн. 3% річних. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що за умовами Договору поставки коригування ціни товару здійснюється на момент виставлення рахунка-фактури або дати фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якщо курс Банку змінився більше, ніж на 1% в порівнянні з курсом Банку на дату підписання відповідної специфікації. Тобто у даному випадку при розрахунку скоригованої ціни поставленого товару має бути використаний курс долара США до гривні станом на дату фактичної оплати товару ТОВ "Прогрес", а не дату (11.04.2017) повторного виставлення рахунку перед зверненням до суду. Перевіривши поданий ТОВ "АТ Каргілл" розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він є правильним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що ж до відмови у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені, то рішення обґрунтоване тим, що пеня нарахована за період з 11.10.2014 по 10.11.2014, тоді як позов подано 20.04.2017. При цьому ТОВ "Прогрес" заявляло клопотання про застосування позовної давності на підставі частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а Договором поставки сторони не збільшували спеціальну річну позовну давність, встановлену ЦК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 оскаржуване рішення змінено в частині стягнення суми основного боргу, а саме стягнуто з ТОВ "Прогрес" на користь ТОВ "АТ Каргілл" 363 371, 32 грн. основного боргу. В іншій частині рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.05.2017 залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що різниця в 205 718,60 грн., яка мала бути сплачена ТОВ "Прогрес" 10.11.2014, не була ним погашена, тому ТОВ "АТ Каргілл" скористалось своїм правом і, з урахуванням зміни курсу долара США по відношенню до гривні 26,889 грн. /1 долар США, на підставі положень пункту 3.4.3.4.4 Договору поставки здійснило розрахунок суми основного боргу станом на 11.04.2017. В іншій частині рішення апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Прогрес" звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017, а рішення господарського суду Кіровоградської області від 31.05.2017 залишити в силі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови:

- залишено поза увагою умови пунктів 3.4.2.2 та 3.4.3.3 Договору поставки, відповідно до яких ціна і вартість підлягає коригуванню, зокрема на дату фактичного зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (у випадку сплати за простроченим рахунком), якою у даному випадку є 10.11.2014 (дата оплати), а не дата повторно виставленого Постачальником рахунка від 11.04.2017, з урахуванням курсу долара США станом на 11.04.2017;

- не враховано, що ТОВ "АТ Каргілл" здійснило фактично коригування на суму коштів, які є різницею між сумою оплачених коштів за рахунком та сумою, вже відкоригованою на дату такої оплати.

Під час підготовки справи № 912/1172/17 до розгляду колегією суддів виявлено постанову Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 908/1911/17 за позовом ТОВ "АТ Каргілл" до ФГ "Время" про стягнення 72 628, 49 грн., з яких 44 187, 62грн. основного боргу, 10 392, 95 грн. пені, 16 999, 20 грн. штрафу та 1 048, 72 грн. 3% річних. Предметом даної справи є вимога ТОВ "АТ Каргілл" до ФГ "Время" про стягнення повторно відкоригованої суми коштів, яка є різницею між коштами, що оплачені відповідачем у погашення заборгованості, та коштами, що їх повинен був оплатити відповідач з урахуванням коригування на момент оплати та стягнення штрафних санкцій.

У справі № 908/1911/17 судами встановлено, що 28.02.2014 сторони на виконання умов договору підписали специфікацію № 1/62009 до договору, в якій постачальник зобов'язався у термін до 19.03.2014 поставити відповідачу на умовах ЕХW у редакції Інкотермс 2010 селітру аміачну N=34,4% в мішках по 50кг загальною масою 15т. Загальна вартість товару за специфікацією № 1/62009 на момент її укладення становила 58 950,00 грн. з ПДВ. У зазначеній специфікації сторони погодили, що оплата товару буде здійснена на умовах пункту 3.4.3 договору, а саме оплата після поставки у термін до 10.10.2014 - 100% від загальної вартості товару, вказаної у цій специфікації. Також сторони домовилися, що корегування ціни здійснюється відповідно до положень договору.

На виконання умов специфікації від 28.02.2014 № 1/62009 постачальник здійснив поставку товару, а 10.10.2014 виставив відповідачу рахунок-фактуру № 61841/2561 на оплату скоригованої вартості товару, яка станом на 10.10.2014 становила 76 111,92 грн. Вказаний рахунок відповідач оплатив у повному обсязі 03.11.2014.

07.03.2014 сторони також підписали специфікацію № 2/62207,66208, в якій погодили поставку на умовах DАР в редакції Інкотермс 2010, 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90, вартість якого на момент підписання специфікації складала 55 411,20 грн. без ПДВ та 3 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику LG5550, вартість якого на момент підписання специфікації складала 5 531, 94 грн. без ПДВ.

У специфікації від 07.03.2014 № 2/62207,66208 сторони встановили, що оплата товару буде здійснена на умовах пункту 3.4.3 договору, а саме, оплата після поставки у термін до 10.10.2014 - 100% від загальної вартості товару, вказаної у цій специфікації. При цьому сторони встановили, що корегування ціни здійснюється відповідно до положень договору.

Позивач здійснив поставку, а 09.10.2014 виставив ФГ "Время" рахунок-фактуру №62208/11328 на сплату скорегованої вартості 3 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику LG5550 у розмірі 7 653,70 грн. та 10.10.2014 рахунок-фактуру №61841/2562 на оплату скорегованої вартості 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90 у розмірі 76 664,00 грн.

Судами встановлено, що відповідач 20.10.2014 у повному обсязі розрахувався за 3 посівні одиниці гібридного насіння соняшнику LG5550 платіжним дорученням № 1, сплативши його скореговану вартість згідно з виставленим рахунком-фактурою від 09.10.2014 № 62208/11328.

Скореговану вартість 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику згідно з виставленим рахунком-фактурою від 10.10.2014 № 61841/2562 відповідач сплатив 05.11.2014 у сумі 20 000, 00грн. за платіжними дорученнями № 3 та 14.05.2015 у сумі 56 664,00 грн. за платіжним дорученням № 14/05-1.

Здійснивши остаточне корегування вартості 74 посівних одиниць гібридного насіння соняшнику ПР63А90 на підставі підпункту 3.4.3.4.4 договору, позивач направив відповідачу рахунок-фактуру від 18.09.2017 № 61841/422 на суму 44 187, 62 грн., який відповідачем не оплачений.

Колегія суддів Касаційного господарського суду погодилась з висновком судів попередніх інстанцій про те, що обов'язок з оплати отриманого товару виник у відповідача на підставі специфікацій у строк до 10.10.2014 з урахуванням скорегованої вартості товару.

Не сплативши вартість товару у строк, вказаний у специфікаціях, а саме до 10.10.2014, відповідач допустив прострочення оплати, а, отже, судами правильно застосовано для корегування ціни товару умови підпункту 3.4.3.4.4 договору, яким погоджено відповідну формулу коригування.

Тобто Касаційний господарський суд погодився з правомірністю корегування суми заборгованості не на дату оплати такої заборгованості, а на іншу, більш пізню дату, самостійно обрану позивачем.

Частиною другою статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Оскільки колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у складі суддів Булгакової І.В., Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П. вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 908/1911/17, то справа має бути розглянута об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з частиною другою статті 302 ГПК України.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 302 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до розгляду об'єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 912/1172/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" до товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" про стягнення 391 233,22 грн, касаційне провадження в якій відкрите за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017.

2. Здійснити перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2017 зі справи № 912/1172/17 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Булгакова

Судді О. Баранець

Л. Катеринчук

Б. Львов

В. Селіваненко

Н. Ткаченко