ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018р. Справа №914/504/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А. розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк, м. Київ,

до відповідача: Приватної агроторгової фірми Винниківська, с. Чишки, Пустомитівський район, Львівська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юркомплект», м. Тернопіль,

предмет позову: стягнення 670 253,78 грн.,

підстава позову: порушення умов договору банківського обслуговування від 09.07.2014 року,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2- представник на підставі довіреності №1176-К-О від 05.01.2017 року,

відповідача: ОСОБА_3 - представник на підставі довіреності б/н від 20.04.2017 року,

третьої особи: не зявився.

ПРОЦЕС

21.03.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Приватбанк б/н б/д до Приватної агроторгової фірми Винниківська про стягнення 670 253,78 грн., з яких 369 698,82 грн. заборгованості за кредитом, 184 635,52 грн. заборгованості за процентами, 115 919,44 грн. пені.

Ухвалою суду від 26.03.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 25.04.2018 року.

17.04.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 16.05.2018 року, залучено до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю Юркомплект, зобовязано позивача надіслати ТОВ «Юркомплект» позовну заяву та відповідь на відзив, відповідача - надіслати ТОВ «Юркомплект» відзив на позов протягом десяти днів з дня проголошення даної ухвали, докази надіслання надати суду.

27.04.2018 року від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів надіслання третій особі відзиву на позов.

16.05.2018 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання, продовжено відповідачу строк на подання додаткових пояснень на відповідь позивача на відзив.

29.05.2018 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву.

05.06.2018 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а від третьої особи надійшли пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

06.06.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 20.06.2018 року.

19.06.2018 року позивачем подано відповідь на заперечення, 20.06.2018 року - доповнення до пояснень.

У судовому засіданні 20.06.2018 року відкладено розгляд справи по суті на 27.06.2018 року.

У судове засідання 27.06.2018 року зявилися представники позивача та відповідача, представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 27.06.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Спір між сторонами виник у звязку із невиконанням, на переконання позивача, відповідачем грошових зобовязань. Так, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк Приватбанк (надалі по тексту рішення позивач) зазначає, що Приватною агроторговою фірмою Винниківська (надалі по тексту рішення відповідач) укладено договір банківського обслуговування від 09.07.2014 року, в межах якого банком надавались відповідачу кредитні кошти за послугою «гарантований платіж». Відповідач, скориставшись кредитними коштами в сумі 369 698,82 грн., не здійснив погашення заборгованості, у звязку з чим 08.12.2016 року заборгованість стала простроченою і на неї нараховано пеню та відсотки. Відтак, станом на 30.10.2017 року заборгованість відповідача становить 670 253,78 грн., з яких 369 698,82 грн. основна заборгованість, 184 635,52 грн. заборгованість по процентах, 115 919,44 грн. пеня, про стягнення яких позивач звернувся до суду.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що

1) договір, на який посилається позивач, є неукладеним з тих підстав, що договір про відкриття банківського рахунку у письмовій формі та докази відкриття рахунку №4453 для ПАФ «Винниківська» позивачем не подані; підписуючи 09.07.2014 року заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідачу не було розяснено, що під цією заявою розуміється укладення договору овердрафту, позики чи кредиту, не було надано для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг, а наданий позивачем ОСОБА_4 з Умов та правил надання банківських послуг не містить даних про час їх прийняття, що в свою чергу унеможливлює перевірити, чи саме такі Умови діяли в момент підписання заяви;

2) позивачем не подано доказів на підтвердження надання кредитних коштів відповідачу, оскільки долучені виписки стосуються рахунків, які на імя відповідача не відкривались, а надані виписки по рахунку не є первинними документами;

3) відсутні докази того, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом заяви на гарантований платіж;

4) нарахування пені згідно зі строком виконання зобовязання, визначеного позивачем, могло відбуватись за період 09.12.2016 року-09.05.2017 року, тому вимога про стягнення пені є безпідставною.

5) строк позовної давності щодо стягнення пені у заявленому позивачем розмірі сплив, адже відповідач не був ознайомлений з Умовами, на які посилається позивач.

Третя особа надала пояснення по суті спору, зазначивши про наявність у вересні-листопаді 2016 року правовідносин з відповідачем, зобовязання по яких останнім виконано належним чином.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.07.2014 року Приватною агроторговою фірмою Винниківська, код ЄДР 25239392, в особі директора ОСОБА_5 підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі по тексту рішення - Умови), чим висловлено згоду з Умовами, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.рb.uа., Тарифами Банку, які разом з даною заявою становлять договір банківського обслуговування. Також 09.07.2014 року керівник ПАФ «Винниківська» ОСОБА_5 та головний бухгалтер ОСОБА_6 підписали заяву на відкриття поточного рахунку в національній валюті гривні.

06.09.2016 року ПАФ «Винниківська» (рахунок відправника №4453, код ЄДР відправника 25239392) сформовано заявку на гарантований платіж (доручення на договірне списання), підписану в системі інтернет-клієнт-банк Приват24 06.09.2016 року, в сумі 292 237,93 грн., в тому числі за рахунок власних коштів 0 грн., за рахунок кредитних коштів 292 237,93 грн., отримувачу ТОВ «Юркомплект» (код ЄДР 33539217) на рахунок 2539 призначення платежу «оплата згідно з рахунком №795 від 16.08.16р. за запча у сумі 243 531,61 грн., ПДВ 20% 48 706,32 грн.», дата зарахування коштів отримувачу 07.11.2016 року, строк повернення кредиту 07.11.2016 року.

08.09.2016 року ПАФ «Винниківська» (рахунок відправника №4453, код ЄДР відправника 25239392) сформовано заявку на гарантований платіж (доручення на договірне списання), підписану в системі інтернет-клієнт-банк Приват24 08.09.2016 року, в сумі 77 460,89 грн., в тому числі за рахунок власних коштів 0 грн., за рахунок кредитних коштів 77 460,89 грн., отримувачу ТОВ «Юркомплект» (код ЄДР 33539217) на рахунок 2539 призначення платежу «доплата за запчастини згідно з рахунком №795 від 07.09.16р. у сумі 64 550,74 грн., ПДВ 20% 12 910,15 грн.», дата зарахування коштів отримувачу 07.11.2016 року, строк повернення кредиту 07.11.2016 року.

Згідно з випискою за період 06.09.2016 по 30.10.217 року по рахунку №1704 [4453] Винниківська ПАФ 07.11.2016 року здійснено платіж на суму 77 460,89 грн., призначення платежу доплата за запчастини згідно з рахунком №795 від 07.09.16р., а також на суму 292 237,93 грн. на рахунок з призначенням платежу оплата згідно з рахунком №795 від 16.08.16р.

08.12.2016 року 369 698,82 грн. винесено кредит на прострочку по договору від 06.09.2016 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що 31.08.2017 року та 29.09.2017 року відповідачем здійснено часткове погашення відсотків на суми 30 000,00 грн. та 20 000,00 відповідно.

Дані факти відповідачем не спростовувались, докази погашення заборгованості не подавались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши матеріали позовної заяви, дослідивши представлені суду докази, заслухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір банківського обслуговування № б/н від 09.07.2014 року.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Статтею ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зміст укладеного договору дає підстави вважати його договором приєднання. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

З огляду на зазначене, як підтверджує судова практика в аналогічних справах, правова природа договору, укладеного між сторонами даного спору, є такою, що містить ознаки змішаного договору - договору банківського рахунка та кредитного договору згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України.

Також суд звертає увагу, що ст.207 ЦК України передбачено можливість використання електронно-цифрового підпису при укладенні правочину в письмовій формі. Суд зазначає про недоведеність відповідачем тверджень про те, що заявка про приєднання до Умов і про відкриття рахунку формувалися та підписувалися не ним, оскільки з тексту таких документів вбачається, що вони формувалися Приватною агроторговою фірмою Винниківська в особі директора ОСОБА_5, код ЄДР 25239392. Представником відповідача також не надано ствердної відповіді щодо непідписання клієнтом відповідних заявок, тому суд вважає непідтвердженими заперечення стосовно відсутності доказів, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом заяви на гарантований платіж. Крім цього, згідно з довідкою ПАТ «КБ «Приватбанк» Приватна агроторгова фірма Винниківська зареєстрована в системі інтернет-клієнт-банк Приват24, і відповідачем не спростовано факту авторизації в системі інтернет-клієнт-банк ОСОБА_7. Неповідомлення та нерозяснення клієнту під час підписання ним заявки того факту, що під цією заявою розуміється укладення договору овердрафту, позики чи кредиту, не підтверджує факту не виникнення між сторонами взаємних прав і обовязків та не звільняє сторін від виконання зобовязань. На підтвердження заперечення стосовно недоведеності позивачем того, що саме наданий ним Витяг з Умов та правил надання банківських послуг діяв у момент підписання заяви, відповідачем у свою чергу не надано доказів чи іншого примірника Умов з іншими умовами та зобовязаннями клієнта.

Після оформлення заявок про заявка про приєднання до Умов і про відкриття рахунку банком відкрито клієнту рахунок №4453. Зазначаючи про відсутність доказів укладення договору про відкриття банківського рахунку у письмовій формі та доказів відкриття рахунку №4453 для ПАФ «Винниківська», відповідачем не надано доказів про невикористання вказаного рахунку; із заявки вбачається, що відповідачу відкрито рахунок 4453, який вказаний у виписках разом із рахунком 1704; а заявки на гарантований платіж та виписки про їх виконання свідчать про здійснення руху коштів по вказаному рахунку за розпорядженням клієнта. Відповідачем не спростовано факту наявності правовідносин між ним і третьою особою, як і сплати третій особі 77 460,89 грн. та 292 237,93 грн. Із заявок на гарантований платіж вбачається, що здійснення платежу контрагенту ТОВ «Юркомплект» відбувається за рахунок кредитних коштів. Безпідставними є також твердження відповідача про неналежність виписок по рахунку як доказу, адже згідно зі ст.1, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» первинний документом є документ, який містить відомості про господарську операцію; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Наявні в матеріалах справи виписки по рахунку суд вважає такими, з яких можливо встановити здійснення переказу коштів, і які підтверджують такий факт.

Згідно з витягом з Умовами та правилами користування банківськими послугами пунктом 3.3.2 передбачено вид послуги - «кредит за послугою «Гарантовані платежі». Так, банк при наявності вільних коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді кредитної лінії, з лімітом і на цілі, зазначені в заявці на договірне списання, в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювана кредитна лінія надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками на договірне списання з датою виконання в майбутньому, термін повернення яких не перевищує терміну повернення кредиту, і які можуть бути змінені або скасовані позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування Інтернет - клієнт - банк "Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок одержувачів, зазначених в заявці.

Згідно з п.3.2.2.2 Умов термін повернення кредиту вказаний у заявці. Під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту.

Як вбачається із заявки на гарантований платіж від 06.09.2018 року, підписавши вказану заявку, ПАФ Винниківська приєднується і погоджується з Умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_7, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua і чинні на 06.09.2016 року. Заявка на гарантований платіж є дорученням ПАФ Винниківська на списання грошових коштів на оплату господарського договору та/чи рахунку: оплата згідно з рахунком №795 від 16.08.16р. за запча у сумі 243 531,61 грн., ПДВ 20% 48 706,32 грн.

Строк повернення кредиту 07.11.2016 року.

У заявці також вказано, що у випадку, якщо виконання заявки здійснюється з використанням кредитних банківських коштів, то заявка разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами ОСОБА_7, становить кредитно-заставний договір (застава відповідно до п.3.2.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг).

Умови виконання заявки від 08.09.2016 року аналогічні.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Із описаних вище матеріалів справи вбачається, що банком виконано заявки клієнта від 06.09.2016 року та від 08.09.2016 року та сплачено грошові кошти в сумі 292 237,93 грн. і в сумі 77 460,89 грн. за рахунок кредитних коштів з призначенням платежу, вказаного у заявці. Факт належного виконання ПП «Приватна агрофірма «Винниківська» обовязку по оплаті перед ТОВ «Юркомплект» останній підтвердив також у поясненнях по суті спору, наданих суду 05.06.2018 року. Як зазначалося вище, клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту. Згідно з виписками по рахунку 08.12.2016 року 369 698,82 грн. винесено кредит на прострочку, тобто у строк, визначений Умовами, клієнт кредитних коштів у розмірі 292 237,93 грн. і 77 460,89 грн., що разом становлять 369 698,82 грн., не сплатив.

У заявках на гарантований платіж вказано, що платність, умови повернення, забезпечення здійснюються згідно з розділом 3.2.2 Умов або в окремо укладених сторонами кредитних договорах, які регулюють надання кредиту на здійснення гарантованих платежів.

Відповідно до п.3.2.2.2 Умов у період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими до 01.02.2016 року), та починаючи з 01.02.2016 року в розмірі 64% річних від суми заборгованості (за заявками, ініційованими з 01.02.2016 року). Згідно з п.3.2.2.9.11 нарахування відсотків здійснюється на дату сплату відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи наведене, перевіривши правильність нарахування відсотків, суд зазначає про обґрунтованість суми, заявленої позивачем. Відповідно, 184 635,52 грн. заборгованості за процентами є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Умовами передбачено відповідальність сторін п. 3.2.2.10 у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 32.2.7.2 цього договору, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 цього договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Так, згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість шестимісячного періоду нарахування пені, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Як вбачаєтеся з п. 3.2.2.10.4 Умов, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане клієнтом.

Відтак, заперечення відповідача про те, що нарахування пені могло відбуватись лише за період 09.12.2016 року-09.05.2017 року, є безпідставним і таким, що не відповідає обставинам справи.

Перевіривши розрахунок пені за обраний позивачем період, який не суперечить ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, суд зазначає, що обгрунтованою є вимога про стягнення 112 233,31 грн., а не 115 919,44 грн., як просив позивач.

Заперечення відповідача щодо спливу строку позовної давності по вимогах про стягнення пені з тих підстав, що відповідач не був ознайомлений з Умовами, на які посилається позивач, не є такими, що спростовують обгрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне. Так, відповідно до ст. 256, ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Як встановлено вище, відповідач, підписавши в системі інтернет-клієнт-банк заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», приєднався до таких Умов, а відповідно ознайомився з ними, та надав згоду на виникнення між сторонами правовідносин змішаного договору - договору банківського рахунка та кредитного договору. Оформляючи заявки на гарантований платіж, клієнт також був поінформований, що такі здійснюються відповідно з Умовами та правил надання банківських послуг, що вбачається зі змісту таких заявок. Тобто, до правовідносин по стягненню заборгованості з відповідача застосовується збільшена тривалість позовної давності. Крім цього, враховуючи, що прострочення по зобовязаннях з повернення кредитних коштів настало 08.12.2016 року, строк загальної позовної давності, визначеної законом, станом на час звернення з позовом до суду 14.03.2018 року також ще не закінчився. Стосовно заперечень відповідача, що Умовами не передбачено строку виконання основного зобовязання, суд вважає такі безпідставними, оскільки згідно з заявкою на гарантований платіж строк повернення кредиту 07.11.2016 року, а згідно з п.3.2.2.2 Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту у розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в дату повернення кредиту, але не пізніше 30 днів після настання терміну повернення кредиту. Також суд звертає увагу, що Умови та правила надання банківських послуг, п. 3.2.2.10.7 яких передбачено збільшену тривалість позовної давності, обєктивно не містять та не могли містити підпис клієнта, адже правовідносини між сторонами виникли внаслідок підписання в системі інтернет-клієнт-банк 09.07.2014 клієнтом заявки про приєднання до таких Умов, а в подальшому 06.09.2016 року та 08.09.2016 року заявок на гарантований платіж.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи в їх сукупності, перевіривши обставини, зазначені в позовній заяві та відзиві, суд доходить висновку про часткову обгрунтованість заявлених позовних вимог, неспростованість обставин справи іншою стороною спору та непідтвердженість доводів, наведених у відзиві як підставу для відмови у позові. Відтак, позов підлягає задоволенню, за виключенням розміру пені в сумі 3 686,13 грн., які не знайшли свого підтвердження при здійсненні судом перерахунку заявленої до стягнення суми.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватної агроторгової фірми Винниківська (81144, Львівська обл., Пустомитівський район, село Чишки, Бічна Шептицьких, будинок 16, код ЄДР 25239392) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку Приватбанк (01001, м.Київ, вул. Грушевського, будинок 1Д, код ЄДР 14360570) 369 698,82 грн. заборгованості за кредитом, 184 635,52 грн. заборгованості за процентами, 112 233,31 грн. пені та 10 003,54 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Відмовити у задоволенні вимоги про стягнення 3 686,13 грн. пені.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09.07.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.