ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" червня 2018 р. Справа № 911/486/18

За позовом Іноземного підприємства "Агро - Вільд Україна", 19200, Черкаська область, Жашківський район, місто Жашків, вулиця Давиденко, будинок 48

до Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", 09035, Київська область, Сквирський район, село Руда, вулиця Заводська, будинок 27

про стягнення 34,216 тонни цукру на суму 402722,32 грн. за договором №51 від 09.10.2014 на заготівлю та переробку цукрових буряків в 2014 році на давальницьких умовах

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Ясінська Ж.В. (ордер серія АА №139819 від 18.10.2017; посв. №5802/10 від 30.08.2016);

від відповідача: Кваша В.Ю. (дов. №1713 від 26.12.2017);

Славгородський М.Т. (дов. 244 від 11.04.2018).

СУТЬ СПОРУ:

Іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна» (далі - ІП «Агро-Вільд Україна») звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - ТДВ «Шамраївський цукровий завод»), в якому просить стягнути 64,081т цукру-пуску вартістю 754233,37грн за договором №51 від 09.10.2014 на заготівлю та переробку цукрових буряків в 2014 році на давальницьких умовах.

Позов з посиланням на статті 173, 175, частину першу статті 193 Господарського кодексу України, статті 509, 629, 837, 332, 840, пункт 1 частини першої статті 847, статті 559, 610, 184 Цивільного кодексу України обґрунтований тим, що відповідач не виконав договірні зобов'язання, а саме: у встановлений договором строк не передав позивачу цукор-пісок в обсязі 64,081т, які мав отримати замовник в результаті переробки переданих позивачем відповідачу 662,980т цукрового буряку; не надав інформацію про кількісні і якісні показники зданого на переробку цукрового буряку та кількість належної замовнику готової продукції, чим позбавив замовника можливості здійснити перевірку дійсності результатів лабораторних досліджень, у зв'язку з чим позивач вважає результати лабораторних досліджень сфальсифікованими з метою штучного заниження обсягів готової продукції; що оприбуткування відповідачем 720 кг цукру-піску по ціні 10,59грн/кг в рахунок погашення боргу за перевезення цукрового буряка не передбачено умовами договору (т. 1 а. с. 3-8, 189-194).

У зв'язку з передачею відповідачем позивачу після відкриття провадження у справі за видатковою накладною №246 від 07.05.2018 цукру-піску в обсязі 29,865т по договору №51 від 09.10.2014 позивач заявою б/н від 15.05.2018 зменшив позовні вимоги і просить стягнути 34,216т цукру-піску на суму 402722,32грн (т. 2 а. с. 184).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява б/н від 15.05.2018 про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем до закінчення підготовчого засідання, а тому суд розглядає позовні вимоги у розмірі, визначеному заявою б/н від 15.05.2018: про стягнення цукру-піску в обсязі 34,216т.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що з поставленого по договору №51 від 09.10.2014 на переробку 662,980т цукрового буряку при забрудненості 40% його фізичної ваги залікова вага склала 397,788т з урахуванням 2% втрат при зберіганні та переробці до розрахунку береться вага в кількості 389,832т, з якої ІП «Агро - Вільд Україна» належать 218,306т (що становить визначені договором 56%), а ТДВ «Шамраївський цукровий завод» - 171,526т (44%); що при середній цукристості 17,26% за мінусом 3,25% втрат цукру при зберіганні та переробці вихід цукру становить 14,01%, що з належних позивачу 218,306т цукрового буряку вихід цукру становить 30,585т; що з цих 30,585т позивачу по видатковій накладній №246 від 07.05.2018 передано 29,865т, а 0,720т оприбутковано ТДВ «Шамраївський цукровий завод» в рахунок заборгованості позивача за перевезення цукрового буряку та поліпропіленові мішки (т. 1 а. с. 86-93, т.2 а. с. 189-195, т. 2 а. с. 189-195).

Заявлене позивачем клопотання б/н, яке підписане 27.04.2018 і подане 02.05.2018 (т. 1 а. с. 200-201), про залучення до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», яке було утворене в результаті реорганізації ТДВ «Шамраївський цукровий завод» шляхом виділення, судом залишене без задоволення, оскільки докази передачі до виділеного товариства зобов'язань по договору №51 від 09.10.2014 відсутні.

Судом з урахуванням приписів статті 50 Господарського процесуального кодексу України також залишено без задоволення подане до суду 02.05.2018 (т. 1 а. с. 212-213) клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, учасників ТДВ «Шамраївський цукровий завод» ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, оскільки додаткова (субсидіарна) відповідальність учасників товариства з додатковою відповідальністю виникає на підставі статуту товариства і закону (стаття 151 Цивільного кодексу України), а не у зв'язку з прийняттям судом рішення щодо такого товариства.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

ІП «Агро-Вільд Україна» (замовник) і ТДВ «Шамраївський цукровий завод» (виконавець) 09.10.2014 уклали договір №51 на заготівлю та переробку цукрових буряків в 2014 році на давальницьких умовах (далі - Договір), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується заготовити та переробити цукровий буряк на давальницьких умовах у готову продукцію, якою є цукор-пісок, жом, меляса (т. 1 а. с. 16-17).

Згідно пункту 3.1 Договору виготовлення готової продукції проводиться з цукрових буряків замовника (давальницька сировина).

Якість виготовленої продукції, зокрема цукру-піску, згідно умов пункту 2.2 Договору повинна відповідати вимогам ДСТУ 4623:2006 «Цукор білий. Технічні умови».

За умовою пункту 3.3 Договору якість давальницької сировини повинна відповідати вимогам ДСТУ 4324:2013 «Коренеплоди цукрового буряку для промислового переробляння. Технічні умови».

Відповідно до пункту 3.4 Договору приймання давальницької сировини за кількістю і якістю проводиться сировинною лабораторією виконавця згідно з інструкцією Госагропрома СССР 1989 р. «Приемка и хранение сахарной свеклы. Технологический регламент» (п. 3.3.4).

Пунктом 3.5 Договору встановлено, що замовник має право здійснювати контроль за проведенням лабораторних аналізів власних цукрових буряків, які постачаються на бурякопункт виконавця.

Приймання цукрових буряків замовника здійснюється за показниками повірених електронних ваг виконавця. При порівнянні показників ваг замовника та виконавця сторони зобов'язуються враховувати допустимі похибки ваг згідно технічних паспортів ваг та маси витраченого при доставці цукрового буряка пального (пункт 3.6).

Пунктом 4.1.2 Договору визначено, що витрати на пакування та маркування готової продукції, яка передається замовнику, покладається на виконавця. Замовник оплачує вартість мішків, необхідних для пакування готової продукції, належної замовнику.

Відповідно до пункту 4.2.2 Договору виконавець зобов'язується згідно з інструкцією та встановленою методикою визначити кількісні та якісні показники цукрових буряків, що надходять на переробку.

Виконавець відповідно до пункту 4.2.4 зобов'язаний надавати інформацію замовнику про кількість і якісні показники зданого на переробку цукрового буряка та кількість готової продукції, належної замовнику.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що втрати цукрових буряків при їх зберіганні не повинні перевищувати 2%.

Згідно пункту 5.2 Договору замовник за переробку цукрових буряків розраховується з виконавцем сировиною (цукровий буряк) у співвідношенні: виконавцю 44% цукрових буряків, замовнику 56% цукрових буряків, або за бажанням замовника він протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунку за переробку цукрових буряків на давальницьких умовах розраховується з виконавцем шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця, або сплати грошових коштів у готівковій формі через касу виконавця.

Нарахування цукру і видача його замовнику проводиться по середньому виходу за термін переробки цукрових буряків з урахуванням фактичної цукристості сировини та фактичних втрат цукру за час зберігання буряків та їх переробки, при цьому різниця між цукристістю наданої для переробки сировини та виходом цукру повинна складати не більше 3,30%; вихід меляси здійснюється в розрахунку 3,25% від кількості поставленої для переробки сировини; вихід жому - 83% від кількості поставленої для переробки сировини (пункт 5.3 Договору).

За умовами пункту 5.4 Договору замовник отримує належну йому внаслідок переробки продукцію згідно узгодженого сторонами графіку. Виконавець щоденно надає замовнику документи, в яких вказується залікова вага поставленої сировини, рівень загальної забрудненості та показники її якості.

Вартість перевезення цукрових буряків відповідно до пункту 5.5 Договору розподіляється у наступному співвідношенні: за рахунок виконавця 44% вартості перевезення, за рахунок замовника 56% вартості перевезення.

Пунктом 5.6 Договору встановлено, що отримання готової продукції замовником повинно здійснюватись в наступні терміни: жом - до 01.05.2015, меляса - до 01.05.2015, цукор-пісок - до 01.05.2015.

Згідно пункту 5.7 Договору у разі невиконання замовником умов пункту 5.6 Договору у вказані терміни виконавець не несе відповідальності за збереження цукру, жому та меляси, а також має право реалізувати цукор-пісок на власний розсуд з перерахуванням виручених коштів на рахунок замовника за виключенням затрат на реалізацію.

При здачі замовником некондиційних буряків проводиться знижка оплати у розмірі 20% від встановленої ціни.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.05.2015, проте в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання (пункт 7.1).

На виконання умов зазначеного Договору замовник передав, а виконавець прийняв 662,980т цукрового буряку, що підтверджується накладними №№5133-5155 від 13.10.2014 та не оспорюється сторонами(т.1 а. с. 23-30).

При цьому замовником було перевезено 295,98т буряка, а виконавцем 367,00т, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, контрольними талонами (т.1 а. с. 98-120), та не спростовується сторонами.

ТДВ «Шамраївський цукровий завод» 13.10.2014 проведено відбір проб цукрового буряка та здійснено їх аналіз, про що було складені відповідні акти на відбір проб цукрового буряка для визначення загальної забрудненості і цукристості (т. 1 а. с. 212-142).

Виконавець 25.12.2014 звернувся з листом №1344 до замовника, у якому просив останнього погасити заборгованість за перевезення цукрового буряка та мішки (т. 1 а.с.151-152).

Листом від 27.04.2015 №346 виконавець повідомив замовника про те, що у ТДВ «Шамраївський цукровий завод» знаходиться 30,585т цукру-піску, 6,549т меляси та 18,2т жому, які запропоновано останньому отримати у строк до 01.05.2015, а також попередив, що в іншому випадку жом буде утилізовано, меляса - реалізована, цукор буде реалізований в рахунок боргу перед виконавцем за перевезення цукрових буряків у сумі 7 456,90грн та заборгованість за мішки під цукор у сумі 5 140,80грн (т. 1 а.с.34-35).

Виконавець 11.05.2016 повторно звернувся з листом №435 до замовника про отримання ним наявного у ТДВ «Шамраївський цукровий завод» товару, проте зазначений лист залишений позивачем без задоволення (т. 1 а.с.42).

Листом від 07.06.2017 №670 ТДВ «Шамраївський цукровий завод» повідомило ІП «Агро-Вільд Україна», що у них на зберіганні знаходиться 29,865т цукру-піску, які на виконання пункту 5.6 Договору запропоновано забрати (т. 1 а.с.43).

На зазначений лист ІП «Агро-Вільд Україна» надіслав ТДВ «Шамраївський цукровий завод» претензію від 20.06.2017 №16 (т. 1 а.с.166-168), у якій зазначає, що до цього часу виконавець не виконав обов'язків за Договором (в частині кількості готової продукції), а та частина цукру-піску в кількості 29,868т, що пропонує забрати виконавець, не може бути оформлена відповідно до умов Договору. У зв'язку з цим, вимагає виконати ТДВ «Шамраївський цукровий завод» свої обов'язки за Договором або надати обґрунтовану відмову на претензію.

Листом від 07.07.2017 № 864 (т. 1 а.с.47-48) виконавець надав відповідь замовнику на його претензію, у якій зазначив, що по поставленому буряку (у кількості 662,980т) проведено відбір проб для визначення загальної забрудненості і цукристості, результат аналізу показав, що 40% його фізичної ваги є непридатним для переробки, у зв'язку з чим залікова вага буряка склала 397,788т, а враховуючи 2% втрат при зберіганні та переробці буряка, до розрахунку береться вага в кількості 389,832т, з якої замовнику належить 218,306т (56%) цукрового буряку, а заводу 171,526т (44%). Виконавець вказав, що середній показник цукристості буряка становить 14,01%, а тому виконавець на виконання умов Договору повинен передати замовнику продукцію, виготовлену із 218,306т цукрового буряка (56%), а саме: 30,585т-цукру-піску, 181,2т - жому та 7,095т - меляси. У листі також вказується, що частина цукрового буряку та виготовленого товару на підставі умов Договору виконавцем було оприбутковано в рахунок погашення боргу, яка виникла у замовника в частині перевезення та обробки цукрового буряку; що у зв'язку з тим, що замовником не було забрано виготовлену продукцію в строк передбачений Договором, жом та мелясу було утилізовано по закінченню терміну придатності до споживання, а передачі підлягає цурок в обсязі 29,865т.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Київської області від 02.10.2017, залишеним без мін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №911/2219/17 за позовом ІП «Агро-Вільд Україна» до ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про стягнення 1114350,14грн збитків, завданих у зв'язку з невиконанням Договору від 09.10.2014 на заготівлю та переробку цукрових буряків в 2014 році на давальницьких умовах (т. 1 а. с. 50-55), а тому в силу приписів статті 74 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування при розгляді даної справи.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини перша, друга статті 837 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 840 Цивільного кодексу України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу.

Пунктом 1 частини першої статті 847 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника, зокрема, про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника.

Статтею 853 Цивільного кодексу України визначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із матеріалів справи вбачається, що ТДВ «Шамраївський цукровий завод» під час лабораторних досліджень цукрового буряку, який належить ІП «Агро-Вільд Україна», встановив, що 40% фізичної ваги є непридатним для переробки, що середній показник цукристості буряка становить 17,26% (т. 1 а. с. 121).

Відповідно до Свідоцтва про атестацію №70А-72-14, виданого ДП «Київоблстандартметрологія» 26.09.2014, яке чинне до 25.09.2017, вимірювальна сировинна лабораторія ТДВ «Шамраївський цукровий завод» відповідає критеріям атестації і атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду.

Судом встановлено, що при укладенні Договору сторони погодили, що приймання давальницької сировини за кількістю і якістю проводиться сировинною лабораторією виконавця згідно з інструкцією Госагропрома СССР 1989 р. «Приемка и хранение сахарной свеклы. Технологический регламент» (п. 3.3.4); що замовник має право здійснювати контроль за проведенням лабораторних аналізів власних цукрових буряків, які постачаються на бурякопункт виконавця; що виконавець щоденно надає замовнику документи, в яких вказується залікова вага поставленої сировини, рівень загальної забрудненості та показники її якості (пункти 3.4, 3.5, 5.4 Договору).

Докази направлення відповідачем позивачу рекомендованим цінним листом з описом вкладення або вручення повноважному представнику (директору чи представнику за довіреністю) документів (результатів лабораторних досліджень), в яких вказана залікова вага поставленої сировини, рівень загальної забрудненості та показники її якості, відсутні.

Однак, при цьому також відсутні докази того, що замовник як безпосередньо після передачі сировини, так і протягом всього періоду часу до прийняття судом цього рішення звертався до виконавця з вимогою про надання таких документів.

Відсутні також докази того, що замовник скористався своїм правом здійснювати контроль за проведенням лабораторних аналізів власних цукрових буряків, які постачаються на бурякопункт виконавця.

Пунктом 5.4 Договору не встановлений порядок щоденного надання виконавцем замовнику документів, в яких вказується залікова вага поставленої сировини, рівень загальної забрудненості та показники її якості.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що, зазвичай, така оперативна інформація між господарюючими суб'єктами - сторонами договору передається у спрощеному порядку, суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач в порушення Договору не надав замовнику документи, в яких вказується залікова вага поставленої сировини, рівень загальної забрудненості та показники її якості, чим позбавив останнього можливості перевірити результати аналізів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №911/2219/17, на яку з цього приводу посилається позивач, встановлено відсутність доказів направлення зазначених документів.

Однак ні обставини, встановлені судовими рішеннями по справі №911/2219/17, ні позивачем при розгляді даної справи не спростовані доводи відповідача про надання таких документів виконавцем замовнику.

За таких обставин суд погоджується з позицією ТДВ «Шамраївський цукровий завод», що з поставленого по договору №51 від 09.10.2014 на переробку 662,980т цукрового буряку при забрудненості 40% його фізичної ваги залікова вага склала 397,788т з урахуванням 2% втрат при зберіганні та переробці до розрахунку береться вага в кількості 389,832т, з якої ІП «Агро - Вільд Україна» належать 218,306т (що становить визначені договором 56%), а ТДВ «Шамраївський цукровий завод» - 171,526т (44%); що при середній цукристості 17,26% за мінусом 3,25% втрат цукру при зберіганні та переробці вихід цукру становить 14,01%, що з належних позивачу 218,306т цукрового буряку вихід цукру становить 30,585т.

Зазначене позивачем не спростоване, докази фальсифікації відповідачем результатів лабораторних досліджень та штучного заниження обсягів готової продукції відсутні.

Як встановлено судом за умовами пунктом 5.6 Договору отримання готової продукції замовником повинно здійснюватись в наступні терміни: жом - до 01.05.2015, меляса - до 01.05.2015, цукор-пісок - до 01.05.2015.

Позивач протягом трьох років не звертався до виконавця щодо неналежного виконання останнім умов Договору, більш того, із свого боку в порушення пункту 5.6 Договору відмовлявся отримувати товар, незважаючи на неодноразові звернення з цього приводу відповідача.

Посилання позивача на відмову відповідача передати йому цукор-пісок не підтверджені належними та допустимими доказами (надані позивачем розпорядження про відрядження свого працівника до ТДВ «Шамраївський цукровий завод» для отримання цукру-піску, доповідні записки працівника ТДВ «Шамраївський цукровий завод», подорожні листи не є такими доказами).

У процесі розгляду справи судом ТДВ «Шамраївський цукровий завод» передало, а ІП «Агро-Вільд Україна» прийняло по видатковій накладній №246 від 07.05.2018 цукор у кількості 29,865т (т. 2 а. с. 206), що підтверджується обома сторонами.

Залишок непереданого цукру-піску становить 0,720т (30,585 - 29,865).

Пункту 5.7 Договору передбачено, що у разі невиконання замовником умов пункту 5.6 Договору у вказані терміни виконавець не несе відповідальності за збереження цукру, жому та меляси, а також має право реалізувати цукор-пісок на власний розсуд з перерахуванням виручених коштів на рахунок замовника за виключенням затрат на реалізацію.

Умовами Договору не передбачено проведення між сторонами розрахунків за перевезення цукрового буряку, за використані для пакування належного замовнику цукру-піску мішки шляхом зменшення обсягу готової продукції, яку належить передати замовнику.

З цього приводу між сторонами не було досягнуто домовленості.

А тому оприбуткування відповідачем 0,720т цукру-піску в рахунок оплати по перевезенню цукрових буряків та мішків для пакування є неправомірним.

За таких обставин відповідач зобов'язаний передати позивачу 0,720т цукру-піску.

Докази передачі відсутні.

Відповідач заявив про застосування позовної давності (т. 2 а. с. 222-223).

Згідно статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 5.6 Договору встановлено, що отримання готової продукції замовником повинно здійснюватись в наступні терміни: жом - до 01.05.2015, меляса - до 01.05.2015, цукор-пісок - до 01.05.2015.

А тому трирічний строк позовної давності спливає 01.05.2018.

Позовна заява подана до господарського суду 13.03.2018, тобто в межах строку позовної давності.

Беручи до уваги викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 0,720т цукру-піску.

Позивачем у позовній заяві і у заяві про зменшення розміру позовних вимог у прохальній частині вказана вартість цукру-піску, який позивач просить стягнути з відповідача, - 754233,37грн і 402723,32грн відповідно, що є ціною позову, виходячи з якої визначається сума судового збору.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач 07.06.2018 відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України подав заяву про розподіл судових витрат з урахуванням витрат на правничу допомогу, які будуть ним надані протягом п'яти днів після ухвалення рішення у цій справі (т. 2 а. с. 227).

А тому при винесенні цього рішення судом не вирішується питання щодо визначення розміру судових витрат, які покладаються на відповідача у зв'язку з частковим задоволенням позову.

По питанню розподілу судових витрат відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України буде ухвалено додаткове рішення.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (09035, Київська область, Сквирський район, село Руда, вулиця Заводська, будинок 27, ідентифікаційний ) на користь Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» (19200, Черкаська область, Жашківський район, місто Жашків, вулиця Давиденко, будинок 48, ідентифікаційний ) цукор-пісок з якісними характеристиками, що відповідають вимогам ДСТУ 4623:2006 «Цукор білий. Технічні умови», в обсязі 0,720 тонни.

3. В іншій частині вимог у позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 02.07.2018.