ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2995/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМС БІЛДІНГ", м.Дніпро

до відповідача - 1 Дніпровської міської ради, м.Дніпро

відповідача - 2 Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НЗ-Інвест", смт.Слобожанське

про визнання протиправним та скасування рішення №116/27 від 06.12.2017р. визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №116/27 від 06.12.2017р.

Суддя Красота О.І.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙМС БІЛДІНГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Дніпровської міської ради (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "НЗ-Інвест" (далі - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Дніпровської міської ради № 116/27 від 06 грудня 2017 року та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2018р. у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМС БІЛДІНГ" про забезпечення позову відмовлено.

10.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАЙМС БІЛДІНГ" подало заяву про забезпечення позову (уточнену) та просить суд заборони Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «НЗ-Інвест» (ідентифікаційний код юридичної особи 34560674), його представникам і працівникам, зокрема службовим особам, працівникам і представникам Дніпровської міської ради, її структурних підрозділів, а також будь-яким іншим юридичним і фізичним особам (їх представникам і працівникам) вчиняти дії що стосуються проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці, а також дії, що стосуються самої спірної земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Новокримська, 1 Д, та розміщеного на ній належного позивачу нерухомого майна - нежитлового приміщення № II, загальною площею 32 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01), яке є торгівельним комплексом, а саме, обмежувати вільний доступ до цієї будівлі власнику, працівникам підприємства та будь-яким іншим особам, встановлювати будь-які огорожі і паркани навколо будівлі, демонтувати і відмикати лінії електромереж від будівлі, пошкоджувати будівлю і приналежні до неї інфраструктурні, будівельні об'єкти тощо.

Заява про необхідність вжиття заявлених заходів забезпечення позову обумовлена тим, що станом на час звернення до суду з позовною заявою Відповідач - 2 установив паркан, який унеможливив Позивачу, орендарям Позивача доступ до власного майна та орендованих площ, які використовуються для провадження підприємницької діяльності. Вказані дії не лише завдають неправомірні незручності у використанні власного майна, а й завдають збитки Позивачу.

Відповідно до ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Відповідно до п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 постанови пленуму).

Отже, з урахуванням наведених мотивів для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Заява Позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом, що Відповідач - 2 установив паркан, який унеможливив Позивачу та орендарям Позивача доступ до власного майна та орендованих площ, які використовуються для провадження підприємницької діяльності.

Крім того, Позивачем не надано доказів стосовно того, що службовими особами, працівниками і представниками Дніпровської міської ради, її структурних підрозділів, а також будь-якими іншими юридичними і фізичними особами (їх представниками і працівниками) вчиняться дії, що стосуються проведення будівельних робіт на спірній земельній ділянці, а також обмежують вільний доступ до цієї будівлі власнику.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЙМС БІЛДІНГ" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання - 10.07.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1