ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду

12 липня 2018 року Справа № 915/710/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Міністерства оборони України, 03168, м.Київ, просп.Повітрофлотський, 6

до 1-го відповідача: Фізичної особи - підприємця Цурака Олександра Вікторовича, АДРЕСА_1

до 2-го відповідача: Державного підприємства «ТВК», 67806, Одеська обл., Овідіопольський район, селище міського типу Авангард, вул.Базова, 21

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Концерн «Військторгсервіс» (03151, м.Київ, вул.Молодогвардійська, буд.28-А) в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», 65058, м.Одеса, вул.Армійська, буд.10-А

про: - визнання додаткової угоди недійсною;

- усунення перешкод у користуванні майном.

09.07.2018 Міністерство оборони України звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 06.07.2018 в якій просить суд:

- визнати недійсною Додаткову угоду №8/ від 30.11.2009 укладену між Державним підприємством «ТВК» та фізичною особою Цуракою Олександром Вікторовичем до Договору №4/2009 від 02.02.2009 про надання права платного користування торговельним місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ «Промтоварний ринок» по вул.Рожевій;

- зобов'язати Цураку Олександра Вікторовича та будь - яких інших третіх осіб, усунути перешкоди Міністерству оборони України у користуванні торговельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця НОМЕР_1 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, смт. Авангардна, вул.Базова, 20;

- відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі, у зв'язку із складним фінансово - економічним становищем.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ст.1000, ст. 237, ст.203, 215, 207, 763, 651 Цивільного кодексу України. Вказує, що відповідно до ст.41 Конституції України та пункту 2 ч.1 ст.3, ст.321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.2 п.33 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що у відповідності до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Вказує, що належним способом захисту прав Міністерства оборони України є усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити торговельне місце НОМЕР_1 від розміщення на ньому 20-футових контейнерів по вул.Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок».

Спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальної законом юрисдикції

У відповідності до ч. 3 ст.30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належить, зокрема позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що спір стосується захисту права власності, а саме усунення перешкод у користуванні торгівельним місцем розміщеного по вулиці Рожевій на території ТОВ «Промтоварний ринок» за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, смт. Авангардна, вул.Базова, 20, то суд приходить до висновку, що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) господарського суду Миколаївської області, у зв'язку з чим матеріали за позовом Міністерства оборони України до Фізичної особи - підприємця Цурака Олександра Вікторовича та Державного підприємства «ТВК» про визнання додаткової угоди недійсною; - усунення перешкод у користуванні майном підлягають передачі за підсудністю до господарського суду Одеської області.

Керуючись ч.3 ст. 30, п.1 ч.1 ст. 31, ст.ст. 232, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали за позовом Міністерства оборони України до Фізичної особи

- підприємця Цурака Олександра Вікторовича та Державного підприємства «ТВК» про визнання додаткової угоди недійсною; - усунення перешкод у користуванні майном, - передати до господарського суду Одеської області (65000, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29).

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.07.2018

Суддя Н.О. Семенчук