РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" липня 2018 р. Справа № 903/275/18

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Огороднік К.М.

судді Миханюк М.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області на рішення господарського суду Волинської області від 31 травня 2018 року (повний текс складено 07.06.2018) у справі №903/275/18 (суддя Якушева І.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області

третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області

про стягнення 166 835,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 31 травня 2018 року у справі №903/275/18 позов публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області про стягнення 166 835,94 грн. - задоволено. Присуджено до стягнення з Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області на користь публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії 166 835 грн. 94 коп. заборгованості з відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговій категорії населення; 2 502 грн. 54 коп. витрат, пов’язаних з оплатою судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.258 ГПК України з наступних підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору, натомість апелянт в апеляційній скарзі просить суд звільнити від його сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 15.12.2017 року), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору є вичерпним.

Втім, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, відповідачем жодних підстав, наведених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору, не наведено.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.2 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, як прокуратура та інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно п.3 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ст.259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Колегією суддів встановлено, що заявником до апеляційної скарги додано докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та третій особі, на підтвердження чого надано фіскальні чеки від 25.06.2018, однак листи з описом вкладення апеляційному суду не надано.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (залишення без руху).

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що апелянтом не додано доказів сплати судового збору, а клопотання про звільнення від його сплати апеляційним судом залишено без задоволення, а також зважаючи на те, що фіскальні чеки від 25.06.2018 року, додані до апеляційної скарги, не є належним доказом надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу та третій особі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.ст. 258-259 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області на рішення господарського суду Волинської області від 31 травня 2018 року у справі №903/275/18 залишити без руху.

3. Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради Волинської області протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі та надати суду докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення позивачу та третій особі.

4. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Миханюк М.В.