ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2018м. ДніпроСправа № 904/2914/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Бондарєв Е.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Кірова, буд. 11; 54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5/12) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 119-А) грошової заборгованості у сумі 5 218,20 грн. основного боргу за договором поставки № ПЗ від 17.02.2016, 80,63 грн. 3% річних, 281,78 грн. інфляційних втрат, 843,63 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 26.06.2018 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради грошової заборгованості у сумі 5 218,20 грн. основного боргу за договором поставки № ПЗ від 17.02.2016, 80,63 грн. 3% річних, 281,78 грн. інфляційних втрат, 843,63 грн. пені та 176,20 грн. витрат зі сплати судового збору.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов'язку за договором поставки №ПЗ від 17.02.2016.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Окрім суми основного боргу, заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 843,63грн. - пені, 80,63грн. - 3% річних, 281,78грн. - інфляційних втрат.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення: 843,63грн. - пені, 80,63грн. - 3% річних, 281,78грн. - інфляційних втрат.

Згідно ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення грошової заборгованості за договором. При цьому, заявлені до стягнення суми пені, збитків від інфляції, 3 % річних не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не мають ознаки безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сонар" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Комунального підприємства "Дніпровський електротранспорт" Дніпровської міської ради 80,63 грн. 3% річних, 281,78 грн. інфляційних втрат, 843,63 грн. пені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 02.07.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Е.М. Бондарєв