УХВАЛА

05.07.2018Справа № 910/7463/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Велмед"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар"

про визнання недійсною додаткову угоду

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство закритого типу "Велмед" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар" (далі-відповідач) про визнання недійсною додаткову угоду від 01.01.2009 до договору № 216/110/99 від 01.09.1999, укладеного між Акціонерним товариством закритого типу "Велмед" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.1999 року між сторонами було укладено договір № 216/110/09 про оренду складських приміщень, відповідно до якого відповідачу надано в оренду нежитлові, складські, допоміжні та службово-побутові приміщення, загальною площею 115, 0 кв.м. на третьому поверсі корпусу № 1. Як зазначає, позивач на початку 2018 року один з суборендарів надав у розпорядження позивача завірену ним копію договору суборенди нежилого приміщення №29-08/16 від 29 серпня 2016 року, в п 1.2 цього договору зазначено, що приміщення, яке надавалось у суборенду, належало ТОВ «СТАР» на підставі договору №216/110/99 від 1 вересня 1999 року та разом з договором було надано завірену відповідачем копію додаткової угоди до договору №216/110/99 від 01 вересня 1999 року, яка нібито укладена між позивачем та відповідачем 01 січня 2009 року, відповідно до якої строк дії Договору було продовжено до 01 вересня 2019 року. Проте, як стверджує позивач, уповноважена особа позивача не підписувала додаткову угоду, вона скріплена печаткою сторонньої юридичної особи, у зв'язку з чим просить суд визнати дану додаткову угоду до договору недійсною.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.07.2018.

05.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав клопотання про відкладення судового засідання, в якому у зв'язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні просить суд відкласти розгляд справи.

Також, 05.07.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" надійшла заяву про відмову від позову, в якій позивач просить суд прийняти та задовольнити заява про відмову від позову Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар" про визнання недійсною додаткову угоду, закрити провадження у справі та постановити ухвалу про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У дане судове засідання представники сторін не з'явились.

Розглянувши подане позивачем клопотання про відкладення судового засідання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки останнє підписано представником позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 12.11.2017, виданої президентом Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" ОСОБА_2, в той час як відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 21.06.2018 керівником Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" є ОСОБА_3, при цьому останнім подано заяву про відмову від позову.

Отже, розглянувши заяву Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" про відмову від позову у повному обсязі, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 191 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з поданої заяви, яка підписана керівником (президент правління) Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" ОСОБА_3, позивач відмовився від позовних вимог у повному обсязі, відмова позивача від позову викладена в адресованій господарському суду письмовій заяві, останньому відомі наслідки відмови від позову.

Отже, за висновком суду, відмова від позовних вимог не суперечить чинному законодавству і не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідно суд приймає відмову Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" від позову, у зв'язку з чим закриває провадження у справі № 910/7463/18 за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар" про визнання недійсною додаткову угоду.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд відзначає, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Прийняти заяву Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" про відмову від позову.

2. Провадження у справі № 910/7463/18 за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар" про визнання недійсною додаткову угоду - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 09.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.