ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Справа № 926/1750/17

За позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» м. Київ в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» м. Львів

до відповідача ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області

про стягнення 1 791 928,12 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Губчак І.Б.

Представники сторін:

Від позивача не зявився

Від відповідача не зявився

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» м. Київ в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» м. Львів звернулося з позовом до ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області про стягнення 1 791 928,12 грн. заборгованості, з них: 959307,71 грн. основного боргу, 148724,12 грн. відсотків та 683896,29 грн. пені, що виникли з договору поруки № 12/42-0-1/80 від 30.06.2011 р. внаслідок неналежного виконання гр. ОСОБА_3 умов генеральної кредитної угоди № 014/05/744 від 18.08.2008 р. та кредитного договору № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011 р.

Ухвалою від 23.05.2017 р. порушено провадження у справі, її розгляд, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 29.05.2017 р., призначено на 06.06.2017 р.

Ухвалою від 06.06.2017 р. прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» м. Київ в особі Львівської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» м. Львів про визнання припиненим договору поруки № 12/42-0-1/80 від 30.06.2011 р. Також даною ухвалою розгляд справи відкладено на 21.06.2017 р.

Ухвалою від 19.07.2017 р. провадження у справі зупинено до закінчення розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ справи № 718/747/15ц.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 р. зазначену вище ухвалу місцевого суду скасовано, а справу передано на розгляд господарському суді Чернівецької області.

Ухвалою від 06.09.2017 р. розгляд справи відкладено на 18.09.2017 р.

Однак слухання справи не відбулось, оскільки згідно листа господарського суду Чернівецької області від 13.09.2017р. дана справа направлена до Львівського апеляційного господарського суду для подальшого розгляду в касаційній інстанції.

06.12.2017 р. матеріали справи повернулись до господарського суду Чернівецької області, а тому розгляд справи призначено на 18.12.2017 р.

18.12.2017 р. слухання справи теж не відбулось, оскільки згідно листа господарського суду Чернівецької області від 11.12.2017 р. дана справа направлена до Львівського апеляційного господарського суду для подальшого розгляду в касаційній інстанції.

13.04.2018 р. матеріали справи повернулись до господарського суду Чернівецької області.

15.12.2017 р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, зі стадії підготовчого засідання.

За таких обставин ухвалою від 16.04.2018 р. справу було призначено до розгляду на 07.05.2018 р.

Ухвалою від 07.05.2018 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача гр. ОСОБА_3 (с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області), розгляд справи відкладено на 04.06.2018 р., а позивача зобовязано направити третій особі копію позовної заяви і доданих до неї документів, докази чого надати суду.

Також позивач повідомив про зміну власної назви з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» на Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», що відбулось у звязку з державною реєстрацією Статуту позивача у новій редакції. За таких обставин назвою позивача слід вважати: Акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль».

Ухвалою від 04.06.2018 р. розгляд справи відкладено на 18.06.2018 р.

Ухвалою від 18.06.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 26.06.2018 р.

26.06.2018 р. позивач у судове засідання не зявився, проте надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та третя особа не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, хоча і були повідомлені про час і місце слухання справи належним чином. При цьому неявка згаданих осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

У попередніх судових засіданнях відповідач проти позову заперечував, посилаючись при цьому на те, що позивачем не надано первинних документів, які підтверджують отримання кредиту. Також відповідач вказує на припинення строку дії поруки.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

18.08.2008 р. між позивачем, в подальшому іменується "Кредитор" та ОСОБА_3, в подальшому іменується "Позичальник", з другої сторони, укладено Генеральну кредитну угоду № 014/05/744 (надалі Угода), згідно якої Кредитор, на підставі цієї Генеральної кредитної угоди, зобов'язується надавати Позичальнику кредиті кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї Генеральної кредитної угоди і які є її невід'ємними частинами.

Загальний розмір позичкової заборгованості Позичальника за наданими в рамках даної Угоди кредитами не повинен перевищувати суми, еквівалентної 400000,00 доларів США (п. 1.2 Угоди).

Термін дії кредитної угоди встановлено до 17.08.2014 р. (п. 1.3 Угоди).

За порушення строків повернення кредитів, відсотків за користування кредитами, передбачених кредитними договорами, укладеними в рамках даної Угоди, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення (п. 10.2 Угоди).

30.06.2011 р. між позивачем, в подальшому іменується "Банк" та ОСОБА_3, в подальшому іменується "Позичальник" укладено Кредитний договір № 014/42-0-1/67 (далі Договір), згідно якого ОСОБА_1, на положеннях та умовах цього ОСОБА_4, надає Позичальнику кредит у розмірі 2 101 264,71 грн., а Позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти (17 % річних) за користування Кредитом, комісії згідно умов ОСОБА_4 та тарифів Банку.

Згідно п. 1.4.1.1 ОСОБА_4 надає Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості. повернення та сплати за користування

Проценти за користування Кредитом розраховуються на основі процентної ставки, з розрахунку Річної бази нарахування процентів (п. 1.4.1.2 ОСОБА_4).

За порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим ОСОБА_4 строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього ОСОБА_4 (п. 4.1.1 ОСОБА_4).

У додатку № 1 до ОСОБА_4 наведено графік погашення кредитної заборгованості із кінцевим терміном погашення 17.02.2015 р.

30.06.2011 р. між сторонами укладено договір поруки № 12/42-0-1/80, відповідно до якого відповідач на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязаннями ОСОБА_3, які виникають з умов Кредитного договору № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011 р., а саме: повернути кредит у розмірі 2 101 264,71 грн., проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Кредитним договором, а також виконати інші умови Кредитного договору у повному обсязі.

П. 3.1 цього договору сторони визначили, що у випадку невиконання ОСОБА_3 всіх або окремих взятих на себе зобовязань за кредитним договором, відповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем за виконання боргових зобовязань у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 25.04.2017 р. у справі № 22-ц/794/442/17 за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до гр. ОСОБА_3 та ТОВ «Агроекс», яке набрало законної сили, встановлено наступне.

30.06.2011 р. між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та гр. ОСОБА_3 укладений кредитний договір №014/42-0-1/67, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 2101 264,71 грн. із сплатою процентів в розмірі 17% річних строком до 17.02.2015 р.

Відповідно до п. 4 кредитного договору повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати Позичальником ануїтетних платежів.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 30.06.2011 р. між Банком та ВК ТзОВ «Агроекс» укладено договір поруки № 12/42-0-1/80

26.06.2013 р. між Банком та гр. ОСОБА_3 був укладений додатковий договір №014/42-0-1/67/1 до кредитного договору від 30 червня 2011 року, відповідно до якого графік погашення кредиту був викладений у новій редакції та викладена «Таблиця визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки згідно стандарту продукту» у вигляді Додатку №2.

13.11.2013 р. між Банком та гр. ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №014/42-0-1/67/2 до кредитного договору від 30 червня 2011 року, відповідно до якої розділ 7 «Банківська таємниця» був доповнений пунктом 7.8.

08.05.2014 р. між Банком та гр. ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №014/42-0-1/67/3 до кредитного договору від 30 червня 2011 року, відповідно до якої пункт 3 частини 1 «Базові умови кредитування. Визначення термінів» був викладений у новій редакції, підпункти 1.4.1.6, 1.4.1.7, 1.4.1.8 пункту 1.4 «Плата за користування кредитом» виключені, підпункти 1.4.1.4, 1.4.1.5 пункту 1.4 Плата за користування кредитом» викладені в новій редакції, графік погашення кредиту був викладений у новій редакції та викладена «Таблиця визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки згідно стандарту продукту» у вигляді Додатку №2

Суд встановив, що з наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 28.07.2014 р. гр. ОСОБА_3 неналежно виконує зобовязання, внаслідок чого станом на 21.04.2016 р. утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 566 690,32 грн.

Гр. ОСОБА_3 не звертався до суду із зустрічним позовом про визнання договору кредиту від 30.06.2011 р. недійсним з підстав неотримання ним кредитних коштів та з підстав Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо невідповідності зазначеній в договорі процентної ставки реальній, не зазначення в договорі сукупної вартості кредиту, тощо.

Крім цього, гр. ОСОБА_3 тривалий час сплачував заборгованість за кредитним договором від 30.06.2011 р, що свідчить про визнання ним факту отримання коштів.

Судом встановлено, що наданих позивачем доказів достатньо для встановлення наявності заборгованості гр. ОСОБА_3 перед Банком станом на 21.04.2016 р. З наданого банком розрахунку вбачається, що останнім у відповідності до умов договору правильно обрахований розмір заборгованості за кредитним договором. Даний розрахунок не спростований відповідачем належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд вважає, що із гр. ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №014/42-0-1/67 від 30 червня 2011 року станом на 21 квітня 2016 року в розмірі 1791928,12 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 959307,71 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 148724,12 грн., пені за прострочення зобовязання в розмірі 683896,29 грн.

Обставини, встановлені апеляційним судом Чернівецької області у рішенні від 25.04.2017 р., мають преюдиційний характер і не потребують додаткового доведення. При цьому вимога до поручителя носить похідний характер.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, ОСОБА_3 своїх зобовязань перед позивачем у повному обсязі не виконав, кредитні кошти у повному обсязі не повернув, відсотки не сплатив, а тому з відповідача, як поручителя, стягується 959307,71 грн. основного боргу, 148724,12 грн. відсотків, що утворились станом на 21.04.2016 р.

Також з відповідача слід стягнути пеню у сумі 652979,35 грн., що нарахована на основний борг за період з 17.10.2014 р. по 21.04.2016 р., та 30816,94 грн., що нарахована на відсотки за період з 17.07.2015 р. по 21.04.2016 р., що передбачено п. 10.2 Генеральної кредитної угоди № 014/05/744 від 18.08.2008 р., п. 4.1.1 кредитного договору № 014/42-0-1/67 від 30.06.2011 р. та ст. 547, 549 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Судові витрати по первісному позову віднести на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

У задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного Кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

У зв'язку із тим, що строк у визначений сторонами строк повернення кредитних коштів 17.02.2015 р. зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконане не було і позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

У квітні 2015 р. до Кіцманського районного суду Чернівецької області позивачем була подана позовна заява про стягнення заборгованості по Кредитному договору до ОСОБА_3 та відповідача.

Отже, позивачем, в межах шестимісячного терміну, передбаченого ст. 559 Цивільного кодексу України, з дня, коли ОСОБА_3 повинен був виконати боргові зобов'язання - 17.02.2015 р., був пред'явлений позов (вимога) до позичальника та відповідача шляхом подання позову до суду.

Судові витрати по зустрічному позову віднести на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» , с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», , вул. Лескова, 9, м. Київ 959307,71 грн. основного боргу, 148724,12 грн. відсотків, 683896,29 грн. пені та 26878,93 грн. судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.06.2018 р.

Суддя Бутирський А.А.