ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03 липня 2018 року Справа № 926/4206/17

За позовом Заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі позивача 1 - Міністерство оборони України; 2 - Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вижницька біопаливна компанія"

про зобов'язання повернути майно 239 550,00 грн

Суддя О.Г. Проскурняк

ОСОБА_2 Нікітович

Представники:

від позивача 1 не зявився.

від позивача 2 ОСОБА_3, довіреність №767 від 18 червня 2018 року.

від відповідача ОСОБА_4, довіреність від 24 жовтня 2017 року.

прокурор Сащук Р.О.

СУТЬ СПОРУ: Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача 1 - Міністерство оборони України; 2 - Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вижницька біопаливна компанія" про зобов'язання повернути майно 239 550,00 грн.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05 березня 2018 року позов задоволено; зобовязано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вижницька біопаливна компанія повернути Державному підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат наступні транспортні засоби: КАМАЗ - 5511, д/н НОМЕР_1, шасі № 0384385, рік випуску 1991-й, інв. № 50; КАМАЗ - 5511, д/н НОМЕР_2, шасі №39221, двигун № НОМЕР_3, рік випуску 1990 інв. №47 ; КАМАЗ 5511 д/н НОМЕР_4, шасі № 333454, двигун № НОМЕР_5 рік випуску 1989, загальною вартістю 239 550,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Вижницька біопаливна компанія на користь Державного підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат 3 593,25 грн. судового збору.

На виконання рішення Господарського суду Чернівецької області 26 березня 2018 року видано судовий наказ про повернення транспортних засобів.

27 червня 2018 року від відповідача надійшла заява про встановлення порядку виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27 червня 2018 року розгляд заяви про встановлення порядку виконання рішення призначено у судовому засіданні на 03 липня 2018 року.

В судовому засіданні 03 липня 2018 року відповідач підтримав свою заяву в повному обсязі та просив суд заяву задовільнити.

Позивач проти задоволення заяви заперечив, вказавши що рішення суду в частині повернення майна позивачу виконано. При цьому, представник позивача надав суду постанову про закінчення виконавчого провадження №56362904 від 27 червня 2018 року та акт державного виконавця прийому-передачі від 26 червня 2018 року.

Прокурор у задоволенні заяви про встановлення порядку виконання рішення просив відмовити у звязку із її необґрунтованістю.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву ТзОВ "Вижницька біопаливна компанія" про встановлення порядку виконання судового рішення, заслухавши представників сторін та прокурора, суд встановив.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 1, 2 статті 331 ГПК України унормовано, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України по справі № 6-1829цс15 від 25 листопада 2015 року.

Тобто, встановлення способу і порядку виконання судового рішення це встановлення судом послідовності та змісту вчинення виконавчих дій державним виконавцем, у разі наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим

Верховний Суд України у пункті 10 Постанови Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Так, в матеріалах справи відсутні та заявником не подані належні та допустимі докази наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Крім того, як вбачається із поданої позивачем постанови про закінчення виконавчого провадження №56362904 від 27 червня 2018 року, рішення господарського суду Чернівецької області по справі №926/4206/17 від 05 березня 2018 року виконано в частині повернення Державному підприємства Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат майна, що знаходилось у ТзОВ "Вижницька біопаливна компанія", що вказує на відсутність обставин, що могли б ускладнити виконання рішення.

При цьому, суд вказує на те, що згідно з положеннями статті 129, 1291 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Крім того, як вбачається із надісланої позивачем заяви про встановлення порядку виконання судового рішення на електронну пошту суду, остання не містить електронного цифрового підпису директора ТзОВ Вижницька біопаливна компанія або його представника, у звязку з чим заявником порушені вимоги частини 8 статті 42 ГПК України, відповідно до якої документи, що подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку у задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вижницька біопаливна компанія" про встановлення порядку виконання судового рішення відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Вижницька біопаливна компанія" про встановлення порядку виконання судового рішення відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано - "04" липня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Суддя О.Г. Проскурняк