ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/856/16

Верховний Суд у складі колегії суддів палати Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Ольшанської філії приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

представник позивача - Іващенко І.К.

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Транссклад ОМ"

представник відповідача - не з'явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство інфраструктури України

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Новак А.А.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - мале підприємствог "Іній"

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду у складі Мишкіної М.А. - головуючого, Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 07 березня 2018 року та рішення Господарського суду Миколаївської області у складі Коваль Ю.М. від 17 жовтня 2017 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. 04.08.2016р. Приватне акціонерне товариство "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" в особі Ольшанської філії Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (далі - ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" в особі Ольшанської філії) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "Транссклад ОМ" (далі-ТОВ "Транссклад ОМ"), третя особа Мале приватне підприємство "Іній", в якому просило суд витребувати із незаконного володіння ТОВ "Транссклад ОМ" залізничні колії №№12,13 (за технічним паспортом №№52,53) на свою користь.

2. Позовні вимоги, з посиланням на ст.ст. 386-388 Цивільного кодексу України, вмотивовані тим, що вищезазначене спірне майно є власністю ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", котре передано товариству державою в особі Міністерства транспорту України за актом передачі нерухомого майна у власність, який є додатком до наказу Мінтрансу України від 30.10.2001р. №746. Спірне майно вибуло з володіння позивача без його волі за рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області від 28.12.1995р. №138, яке визнано недійсним у судовому порядку.

Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

3. Згідно копії акту від 27.10.1977р., складеного на виконання Постанови Ради Міністрів Української РСР №477 від 12.09.1977р., начальник УПТК тресту "Миколаївводбуд" передав, а начальник Ольшанського ППЗТ прийняв основні фонди, в тому числі рухомий склад, завантажувально-розвантажувальні механізми, службово-технічне обладнання та під'їзні шляхи, на суму 106165 руб. (додаток № 1 до акту). Згідно з відомістю передачі основних засобів, на баланс Ольшанського ППЗТ передані залізничні під'їзні колії за №12 та №13.

4. Згідно вищезазначеного акту залізничні колії №№12, 13, які знаходились на балансі УПТК тресту „Миколаївводбуд", поставлені на баланс Ольшанського ППЗТ, що підтверджено інвентарною карткою обліку основних засобів Ольшанського міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту.

5. 01.01.1988р. між Ольшанським МППЗТ та Ольшанським заводом залізобетонних виробів тресту „Миколаївводбуд", яке було створено на базі УПТК тресту "Миколаївводбуд" та на тій самій території, укладено договір №2 на транспортно-експедиційне обслуговування з терміном дії до 01.01.1993р., якому передувало обслідування залізничного господарства заводу. При цьому у рядку 3 акту обстеження і пункті 3 договору відображено, що дане підприємство на своєму балансі не має залізничних колій. Листом Ольшанського заводу залізобетонних виробів тресту „Миколаївводбуд" №6 від 26.01.1993, за згодою обох сторін, договір №2 пролонговано до 01.01.1996 без будь-яких змін стосовно прав власності на колії №№12, 13 .

6. Наказом Міністерства транспорту України №33 від 25.01.1994р., у відповідності зі спільною угодою між Міністерством транспорту України та ФДМУ, було створене Українське об'єднання держаних міжгалузевих підприємств промислового залізничного транспорту "Укрпромзалізтранс" до складу якого входило Ольшанське МППЗТ.

7. На підставі наказу Міністерства транспорту України №35 від 25.01.2001р. реорганізовано шляхом приєднання до Київ-Дніпровського державного міжгалузевого підприємства промислового залізничного транспорту на правах відособлених структурних одиниць, державні міжгалузеві підприємства промислового залізничного транспорту (скорочено ДМППЗТ), в тому числі і Ольшанське ДМППЗТ.

8. На підставі наказу Міністерства транспорту України №746 від 30.10.2001р. Київ-Дніпровське державне міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту було перетворене у ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (ВАТ „Київ-Дніпровське МППЗТ"), засновником якого і єдиним акціонером є держава в особі Міністерства транспорту України, до складу якого Ольшанське ДМППЗТ увійшло, як Ольшанська філія та існує до теперішнього часу.

9. Згідно з Актом передачі нерухомого майна у власність ВАТ „Київ-Дніпровське МППЗТ" від 30.10.2001р., який є додатком до наказу Міністерства транспорту України №746 від 30.10.2001р., у числі інших об'єктів, Ольшанській філії передані у власність колії №№12, 13 (позиція №159 Акту).

10. 28.12.1995р. РВ ФДМУ по Миколаївській області прийняло рішення №138, яким було вирішено приватизувати державне підприємство - Будівельно-виробничу фірму "Миколаївводбуд", створивши ВАТ "Миколаївводбуд", з передачею у його статутний фонд майна вартістю 128 422 300 тис. крб.

11. Серед Переліку нерухомого майна (без дати та номера), що передається у власність ВАТ „БВКФ „Миколаївводбуд", під № 3 був вказаний „склад заповнювачів".

12. У змінах від 24.09.2008р. до даного Переліку, виданого РВ ФДМУ по Миколаївській області та який є Додатком до листа РВ ФДМУ по Миколаївській області №14-11-0453, зазначено, що „пункт 3 Переліку нерухомого майна, переданого у власність ВАТ „Миколаївводбуд" (Структурний підрозділ - Ольшанський завод залізобетонних виробів), читати у наступній редакції: „склад заповнювачів (інв.№ 28), в т.ч. покриття (п.3.1) (інв. № 28/1), будівлі - 2 шт.(п.3.2) (інв.№ 28/2), залізничні під'їзні шляхи (п.3.3) (інв. № 28/3)".

13. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2011р. у справі №16/5/09-НР за позовом Миколаївського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" Ольшанської філії ВАТ „Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, третя особа: МПП „Іній", було визнано недійсним рішення РВ ФДМУ по Миколаївській області №138 від 28.12.1995р. в частині передачі майна ВАТ „Миколаївводбуд", зазначеного у змінах до переліку нерухомого майна (який є додатком до листа РВ ФДМУ від 27.09.2008 №14-11-0453), переданого у власність ВАТ „Миколаївводбуд" під №3.3 - залізничні під'їзні шляхи.

14. Постановою Вищого господарського суду від 13.05.2011 по справі №16/5/09-НР постанову апеляційної інстанції від 08.02.2011 було залишено без змін. Судовими рішеннями встановлено, що спірні колії з 1977 року знаходились на балансі Ольшанського ППЗТ, з його відання не вибували та ДП "Будівельно-виробничій фірмі "Миколаївводбуд" не передавались. За таких обставин, враховуючи, що згідно постанови Ради Міністрів УРСР №477 від 12.09.1977 року "Про створення підприємств промислового залізничного транспорту" метою створення нових підприємств промислового залізничного транспорту передачі підлягали матеріально-технічні ресурси, в тому числі під'їзні залізничні колії без будь-яких виключень, що, як встановлено судом апеляційної інстанції і було виконано УПТК тресту "Миколаївводбуд" і доводів про повернення під'їзних колій, або іншої документально підтвердженої передачі ДП "Будівельно-виробничій фірмі "Миколаївводбуд", або будь-кому іншому не наводилось, висновок про те, що під'їзні колії не могли знаходитись у володінні останнього на момент приватизації є законним та обґрунтованим.

15. 12.09.2000р. між ВАТ "Будівельно-виробнича комерційна фірма "Миколаївводбуд" (Продавець) та МПП "Іній" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №223, посвідчений на Українській біржі нерухомості, за яким у власність МПП "Іній" передано домоволодіння, що знаходиться у Миколаївській області, Миколаївський р-н, смт.Ольшанське.

16. 12.09.2000р. між Ольшанським заводом ЗБВ ВАТ "Миколаївводбуд" (Продавець) та МПП "Іній" (Покупець) укладено договір №223, за яким у власність МПП "Іній", зокрема, передано залізничні колії №12 та №13 довжиною 781 м та 407 м до стрілочного переводу №19, як складові частини складу заповнювачів.

17. МПП "Іній" оформлено Свідоцтво про право власності на цілісний майновий комплекс в смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2000р. №223.

18. 22.01.2008р. виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради прийняте рішення №4, яким МПП "Іній" видано свідоцтво про право власності на нежитловий об'єкт, що розташований в АДРЕСА_1, зокрема, НОМЕР_1 - залізничні колії (№ 12, 13). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.02.2008, виданого на підставі зазначеного рішення, у МПП "Іній" в приватній власності знаходився нежитловий об'єкт, який складається з основних будівель: літ.А загальною площею 16, 4 кв.м., літ.Б загальною площею 382, 2 кв.м., літ.В загальною площею 868,5 кв.м., літ.Д загальною площею 142,8 кв.м., літ.Л загальною площею 576,3 кв.м., літ.М загальною площею 79,0 кв.м., літ.Н загальною площею 632,3 кв.м., літ.О загальною площею 122,7 кв.м., літ.Р загальною площею 259,8 кв.м., літ.Ц загальною площею 50,3 кв.м., літ.Щ загальною площею 122,2 кв.м.; службових будівель та споруд. Зазначене свідоцтво видано замість договору купівлі-продажу від 12.09.2000 № 223.

19. 04.03.2008 між МПП "Іній" (Продавець) та гр.ОСОБА_14 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу 20/100 часток нежитлового об'єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1, право власності на який виникло у продавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.02.2008р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ольшанської селищної ради №4 від 22.01.2008р.

20. 20.07.2011р. виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради прийняте рішення №68 "Про оформлення права власності на нежитловий об'єкт нерухомого майна", яким вирішено оформити нове свідоцтво про право власності МПП "Іній", на нежитлові об'єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: смт.Ольшанське, вул.Промислова,7 Миколаївського району, у зв'язку з виділенням долі в одне ціле після відчуження частини об'єкту згідно договору купівлі-продажу від 04.03.2008р., зокрема, на залізничні колії №52 та №53.

21. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.08.2011р., виданого на підставі зазначеного рішення, у МПП "Іній" в приватній власності знаходився нежитловий об'єкт, який складається з основних будівель: літ.А, літ.Б-5, літ.Д, літ.Л, літ.М, літ.О, літ.Р, літ.Ц. літ.Ч 1, літ.Щ, службових будівель та споруд.

22. 13.03.2012р. між МПП "Іній" (Продаіець) та гр.ОСОБА_15 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу 18/100 часток нежитлового об'єкту розташованого за адресою АДРЕСА_1, право власності на який виникло у продавця на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.09.2011, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ольшанської селищної ради №68 від 20.07.2011р.

23. Постановою Миколаївського районного суду від 31.10.2012р. (залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015р.) у адміністративній справі №1417/1726/12 визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Ольшанської селищної ради №4 від 22.01.2008.

24. 14.03.2012р. ОСОБА_15, як засновником, прийняте рішення №1 про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссклад ОМ".

25. Згідно Акта приймання-передачі негрошового внеску від 14.03.2012р. до статутного фонду ТОВ "Транссклад ОМ" серед іншого внесено залізничні колії №52 та № 53 довжиною 579 м та 409 м відповідно.

26. 02.04.2012р. виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради прийняте рішення №33 "Про оформлення права власності", яким оформлено право власності ТОВ "Транссклад ОМ" на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, вул.Промислова, 7Б, до складу якого входять залізничні колії №52 та №53.

27. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.04.2012, виданого на підставі рішення №33 від 02.04.2012р., у ТОВ "Транссклад ОМ" в приватній власності знаходився нежитловий об'єкт, розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, смт.Ольшанське, вул.Промислова, 7Б, який складається з основної адміністративної будівлі літ.Р-1, службових будівель та споруд.

28. Відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №638638 від 21.02.2013р., ТОВ "Транссклад ОМ" належить нежитловий об'єкт розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, смт.Ольшанське, вул.Промислова, 7Б, який складається з основної адміністративної будівлі літ.Р-1, службових будівель та споруд. У "Відомостях про складові частини об'єкта нерухомого майна" зазначені №52, залізнична дорога, 579м. та №53, 409м. залізнична дорога.

29. Позивач, вважаючи себе власником залізничних колій, вимагає їх витребування у останнього набувача - ТОВ "Транссклад ОМ".

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

30. Справа розглядалася судами неодноразово.

31. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2017р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.03.2018р., у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

32. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, справу передати на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)

33.1. Судами не враховано, що згідно ст. 9 ЗУ "Про транспорт" майно скаржника є загальнодержавною власністю і належить до Єдиної транспортонї системи, а згідно ЗУ "Про перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації" та постанови КМУ №83 від 04.03.2015р. "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" скаржник з усім своїм майном входить до цих переліків.

33.2. Скаржник є власником майна, набутого у встановленому законодавством порядку (ст. 12 ЗУ "Про господарські товариства", ст. 85 ГК України, ст. 9 ЗУ "Про транспорт"), як внесок до статутного капіталу, переданий йому у власність єдиним засновником і акціонером Міністерством транспорту України (правонаступник - Міністерство інфраструктури України), залізничні колії із державної власності не вибували.

33.3. Докази державної реєстрації залізничних колій на підтвердження права власності не можуть розцінюватися судами, як обов'язкові та незаперечні. Суди мали дослідити не докази державної реєстрації залізничних колій за відповідачем та третьою особою, а документи, якими підтверджується факт набуття, переходу права власності на залізничні колії. Крім того, судами не враховано ч.4 ст.5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", відповідно до якої не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на залізничні колії.

33.4. Судами не застосовані норми спеціального законодавства в залізничній транспортній сфері, а саме Статут залізниць України та Правила обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, відповідно до яких власник під'їзної колії має технічний паспорт, масштабний план під'їзної колії, поздовжній та поперечний профілі залізничних колій і креслення штучних споруд. Разом з тим, такий технічний паспорт відсутній у відповідача та третьої особи.

33.5. Залізничний технічний паспорт належить до тих документів, якими підтверджується право власності на залізничні колії, що встановлено судовою практикою Вищого господарського суду України у справах про визнання права власності на залізничні колії.

33.6. Судами не враховано, що рішеннями у інших справах встановлено, що у МПП "Іній" відсутні докази на право власності на спірні під'їзні залізничні колії №12,13, а відтак у ТОВ "Транссклад ОМ", яке придбало колії у МПП "Іній" також відсутнє право власності на останні.

33.6. Судами прийнято в якості доказу, надану третьою особою - МПП "Іній" копію виписки із протоколу від 14.10.1977р. №17 засідання комісії з передачі основних засобів УВТК БМТ "Миколаївводобуд", яка містить лише підпис та печатку секретаря зазначеної комісії, але не містить підпису голови цієї комісії та секретаря комісії в тому місці, де вона має бути. При цьому, господарським судом було відхилено клопотання позивача про витребування оригіналу цієї виписки.

33.7. Під час ухвалення рішення було порушено таємницю нарадчої кімнати.

Доводи ТОВ "Транссклад ОМ", викладена у запереченях

34. ТОВ "Транссклад ОМ" вважає, що всі доводи касаційної скарги зведені до формальних міркувань і намагань переоцінити доведені обставини, у зв'язку з чим просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Крім того, обґрунтовуючи свої заперечення на касаційну скаргу, відповідач зазначає наступне:

34.1. ч.1 ст.9 Закону України "Про транспорт" відносить шляхі сполучення, закріплені за підприємствами, до загальнодержавної власності. В свою чергу, доказів закріплення спірного майна за державою не надавалось.

34.2. твердження позивача про наявність у ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" права власності на спірне майно є безпідставним та юридично неспроможним. З огляду на те, що внесення майна державного підприємства , яке відповідно до закону не підлягає приватизації, як вклад до статутного капіталу, забороняється.

34.3. відповідач не погоджується із твердженнями позивача про те, що він є правонаступником Ольшанського державного підприємства ППЗТ, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань позивач не є правонаступником Ольшанського підприємства ППЗТ.

34.4. акт приймання-передачі у власність нерухомого майна від Міністерства транспорту до ВАТ "Київ - Дніпровське МППЗТ" від 30.10.2001р. не може бути правовстановлюючим документом з огляду на те, що згідно наказу Фонду державного майна України №17 від 12.01.2017р. таким документом є перелік нерухомого майна, переданого у процесі корпоратизації до статутного капіталу, виданий державним органом приватизації.

34.5. технічний паспорт на колії є суто технічним документом, він не змінює прав та обов'язків, тому як правопідтверджуючий документ, крім того, за відсутності законних правовстановлюючих документів, застосовуватись не може.

34.6. посилання позивача на скасування рішення Фонду державного майна України про приватизацію спірного майна є безпідставними тому, що скасування цього рішення не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності на майно спочатку оформлених на ВАТ "Миколаївводбуд", а потім оформлених за МП "Іній" до розгляду спору про їх скасування та ухвалення відповідного рішення.

Доводи Міністерства інфраструктури України, викладені у поясненнях до касаційної скарги

35. Міністерство інфраструктури України погоджується з доводами касаційної скарги та вважає оскаржувані рішення Господарського суду Миколаївської області та постанову Одеського апеляційного господарського суду такими, що підлягають скасуванню

36. Міністерство інфраструктури України у своїх поясненнях зазначає, що:

36.1. відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про транспорт" шляхи сполучення, закріплені за підприємствами, об'єднаннями, установами та організаціями Міністерства транспорту України, є загальнодержавною власністю і належать до єдиної транспортної системи.

36.2. згідно з Переліком об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані ПАТ "Київ - Дніпровське МППЗТ" не підлягає приватизації, але може бути корпоратизоване. Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 30.10.2001р. №746 "Про перетворення Київ-Дніпровського МППЗТ у ВАТ" Київ-Дніпровське МППЗТ" перетворене у ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ". Згідно з актами передачі нерухомого майна у власність ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" залізничні колії №12,13 передано у власність позивачу.

36.3. ч.4 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" передбачено, що залізничні колії не підлягають державній реєстрації.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

37. Верховний Суд наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції судом касаційної інстанції, згідно з положеннями ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

38. Предметом спору у даній справі є вимога про витребування із чужого незаконного володіння ТОВ "Транссклад ОМ" залізничних колій №12,13 на користь ПАТ "Київ - Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту" на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

39. У системі правових норм, що регулюють цивільно-правовий захист права власності, центральне місце займають норми, які передбачають такий речово-правовий спосіб захисту права, як витребування майна із чужого незаконного володіння - віндикація.

40. Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об'єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

41. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

42. Частиною першою статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

43. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

44. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

45. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

46. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

47. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

48. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

49. Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

50. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 6-2233цс16.

51. Отже, вирішуючи даний спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди, в першу чергу, мали встановити, чи наявне у позивача право власності на спірне майно та встановити наявність підстав для його витребування у особи, яка володіє вказаним майном.

52. Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України у своїх постанові від 04.07.2017р., направляючи дану справу на новий розгляд. Вищий господарський суд України вказав на те, що судам попередніх інстанцій слід було встановити чи наявне у позивача право власності на спірне майно та якими доказами підтверджується виникнення такого права.

53. Верховний Суд вважає, що при новому розгляді справи, суди попередніх інстанцій, в порушення норм чинного процесуального закону, не виконали вказівок, що містяться у постанові суду касаційної інстанції.

54. Розглядаючи справу по суті, суди встановили, що як на підстави свого права власності на спірні колії позивач посилається на те, що (1) спірні колії передано на баланс Ольшанському підприємству промислового залізничного транспорту з балансу УВТК будівельно-монтажного тресту "Миколаївводбуд", що випливає із змісту відповідного акта від 27.10.1997р. та додатку до зазначеного акта: "Відомість передачі основних засобів, рухомого складу, навантажувально-розвантажувальних механізмів, обладнання, під'їзних колій, службово-технічних споруд на баланс Ольшанського ППЗТ" та 2) на наказ від 30.10.2001р. №746 Мінтрансу України "Про перетворення Київ-Дніпровського МППЗТ у відкрите акціонерне товариство", яким, зокрема, затверджено відповідний акт передачі нерухомого майна. Згідно цього акту майно Ольшанської філії ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ", передано останньому до статутного фонду.

55. Суди дійшли висновку, що із вищенаведених підстав не випливає доказів на підтвердження прав власності ПАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" на спірні колії. Крім того, суди дійшли висновку, що спірні колії №№ 12, 13 не передавалися на баланс Ольшанського ППЗТ ні при його створені, ні в подальшому. Щодо тверджень позивача про те, що спірні колії набуті у власність ВАТ "Київ-Дніпровське МППЗТ" на підставі наказу від 30.10.2001р. №746 Мінтрансу України "Про перетворення Київ-Дніпровського МППЗТ у відкрите акціонерне товариство", то суди встановили, що такі твердження є безпідставними.

56. Разом з тим, суди дійшли висновку, що право власності ТОВ "Транссклад ОМ" на спірні залізничні колії №№ 12, 13 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ №386783, видане ТОВ "Транссклад ОМ" Миколаївським ММБТІ 18.04.2012 на підставі рішення Виконкому Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 02.04.2012р. № 33, у складі якого, згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, значаться залізнична дорога № 52, довжиною 579 м., та залізнична дорога №53 довжиною 409 м.

57. Матеріали справи не містять доказів проведення державної реєстрації права власності на спірні залізничні колії за позивачем, як окремо, так і в складі будь-якого об'єкта нерухомого майна, в той час як право власності ТОВ "Транссклад ОМ" на колії №№52,53 зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №638638 від 21.02.2013р.

58. Крім того, свідоцтво про право власності ТОВ "Транссклад ОМ", на підставі якого було проведено державну реєстрацію прав, наразі не скасоване та є чинним, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

59. Верховний Суд вважає такі висновки передчасними. Першочерговим питанням у вирішенні даного спору є встановлення дійсного власника спірного майна, його правового статусу та органу уповноваженого на його управління та розпорядження. Однак судами попередніх інстанцій цього встановлено не було.

60. Суди надали оцінку нормативно-правовим актам, при цього не встановивши наявності чи відсутності повноважень органів у прийнятті таких актів.

61. При новому розгляді справи, суди мають встановити (1) власника та особу, уповноважену розпоряджатися спірним нерухомим майном, на момент підписання акту від 27.10.1977р., складеного на виконання Постанови Ради Міністрів Української РСР №477 від 12.09.1977р., згідно якого залізничні колії №№12, 13, які знаходились на балансі УПТК тресту „Миколаївводбуд", поставлені на баланс Ольшанського ППЗТ, (2) зробити висновок щодо правомірності підписання таких актів та, у випадку встановлення їх дійсності, дослідити юридичні наслідки, які вони породжують, (3) з'ясувати наявність чи відсутність повноважень у Міністерства транспорту України у прийнятті наказу №746 від 30.10.2001р., яким Київ-Дніпровське державне міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту перетворене у ВАТ "Київ - Дніпровське МППЗТ" та яким передано нерухоме майно, серед іншого колії №№12, 13, у його власність (4) з'ясувати наявність чи відсутність повноважень Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області у передачі до статутного фонду створеного ВАТ "Миколаївводбуд" спірного нерухомого майна відповідно до його рішення №138 від 28.12.1995р. згідно змін до переліку нерухомого майна від 24.09.2008р, (5) враховуючи зроблені висновки щодо правового статусу спірного майна дослідити питання правомірності його подальшого перепродажу.

62. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості встановити дійсні обставини справи, вказане перешкоджає ухвалити нове рішення, а тому справу слід передати на новий розгляд суду першої інстанції.

63. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню підлягає частково, а справа має бути передана на нових розгляд, згідно ст. 129 ГПК України, розподіл судових витрат зі справи, у тому числі і сум судового збору за подання скарги про перегляд рішення в апеляційному і у касаційному, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

64. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області у складі Коваль Ю.М. від 17 жовтня 2017 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07 березня 2018 року у справі № 915/856/16 скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду Миколаївської області на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.