ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" червня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/1085/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Народів"

про забезпечення позову від 26.06.2018р. за вх.№2-3217/18

у справі №916/1085/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Народів"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Торговий Дім Болград"

про стягнення 1 429 046,87 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дружба Народів" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Торговий Дім Болград" 1 429 046,87 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та штрафних санкцій.

Позовну заяву обґрунтовано неналежним виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором поставки №24/071 від 24.07.2017р. щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

22.06.2018р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 11.07.2018р.

26.06.2018р. за вх.№2-3217/18 господарським судом одержано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог 1 417 455,38 грн. та понесених судових витрат у сумі 21 435,70 грн., що належать або підлягають передачі, або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний Торговий Дім Болград" на розрахунковому рахунку 2425 №10015/0488 в Філії - Одеського управління АТ "Ощадбанк", МФО 328845, а також на будь-якому іншому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Торговий Дім Болград", виявленому у виконавчому провадженні.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано невиконанням відповідачем зобов'язань щодо повернення грошових коштів у розмірі 1 417 455,38 грн., що призводить до безповоротного порушення майнових інтересів позивача та може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, у разі якщо позовні вимоги будуть задоволені судом. Крім того, позивач посилається на те, що згідно з довідкою з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна щодо суб’єкта №127431411 від 13.06.2018р. належне відповідачу майно знаходиться в іпотеці, а статутний фонд складає лише 18500 грн. Наявність цих обставин, на думку позивача, не дозволить здійснити ефективний захист прав позивача.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову за вх.№2-3217/18 від 26.06.2018р., господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї заяви, з наступних мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до чп.1 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК           України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З огляду на предмет спору у даній справі та заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити, звертаючись із даною заявою про забезпечення позову, позивач повинен довести, що наявні у відповідача грошові кошти можуть зникнути або зменшитись в результаті об'єктивних (незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов'язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб'єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення виконання зобов’язань за спірним договором) причин.

Посилання на невиконання відповідачем зобов’язань за договором поставки №24/071 від 24.07.2017р. щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару як на підставу для забезпечення позову у даній справі господарським судом не приймаються до уваги, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом враховується висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі №916/2828/17 та від 14.06.2018р. у справі 3910/361/18.

Посилання позивача на перебування належного відповідачу нерухомого майна в іпотеці та невеликий розмір статного фонду відповідача господарським судом також не приймаються до уваги в якості підстав для забезпечення позову, оскільки такі обставини існували на момент укладання спірного договору поставки №24/071 від 24.07.2017р. та самі по собі не свідчать про неможливість ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності обставин щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову у даній справі позивачем до суду не надано.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дружба Народів" про забезпечення позову від 26.06.2018р. за вх.№2-3217/18 у справі №916/1085/18.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дружба Народів" у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх.№2-3217/18 від 26.06.2018р. у справі №916/1085/18.

Ухвала набирає чинності 27.06.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець