КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа№ 910/13499/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко А.І.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Малайдах А.І.

за участю представників:

від позивача: Чекалов А.В

від відповідача: Пруднік С.І.

від третьої особи: Дячок І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Оболонь"

на рішення господарського суду міста Києва

від 14.03.2018 (повний текст рішення складено 28.03.2018)

у справі №910/13499/17 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал"

до Приватного акціонерного товариства "Оболонь"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна"

про стягнення 12417933,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Оболонь", в якому просить стягнути 12 417 933,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача за договором відступлення права вимоги (цесії) від 28.08.2015 перейшло право вимоги до відповідача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.03.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Оболонь" (04212, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (04119, м. Київ, вул. Деревлянська, 17А; ) 9 093 092 (дев'ять мільйонів дев'яносто три тисячі дев'яносто дві) грн. 38 коп. заборгованості за кредитом, 3 324 841 (три мільйони триста двадцять чотири тисячі вісімсот сорок одну) грн. 23 коп. заборгованості за процентами та 186 270 (сто вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят) грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Оболонь" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2018 у справі №910/13499/17 та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник вказує на те, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 28.08.2015 є недійсним з моменту його вчинення, а відтак у позивача відсутнє право вимоги до Приватного акціонерного товариства "Оболонь" за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012. Також скаржник зазначає про відсутність підстав нарахування процентів за кредитним договором з моменту відкликання банківської ліцензії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Оболонь", розгляд апеляційної скарги призначено на 29.05.2018.

Згідно останнього розпорядження Київського апеляційного господарського суду у справі №910/13499/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/13499/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (колегією суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тищенко А.І.) від 04.06.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Оболонь", розгляд апеляційної скарги призначено на 26.06.2018.

У відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши клопотання третьої особи про залучення до участі у справі ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" як правонаступника позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" та викладення резолютивної частини рішення з урахуванням таких змін, колегія суддів вважає вказане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

В обґрунтування заяви про правонаступництво, третя особа посилається на те, що 11.04.2018 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі №910/12294/16, якою скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції та відмовлено в позові ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" про визнання недійсними одностороннього правочину, наказу та визнання відсутнім права. На думку третьої особи постановою Верховного Суду залишений в силі наказ №60 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" від 15.04.2016 щодо визнання нікчемним договору, укладеного ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, скасовано рішення судів, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновків про правонаступництво ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" в частині вимоги до Приватного акціонерного товариства "Оболонь".

Колегія суддів не погоджується з доводами третьої особи та зазначає, що прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі №910/12294/16 не змінює осіб у відносинах щодо яких виник спір. При цьому звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позову, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що за результатами перевірки правочинів Фондом, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи Банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними. Наказ (рішення або інший документ) про нікчемність правочинів є внутрішнім розпорядчим документом Банку як суб'єкта господарювання, виданим Фондом чи уповноваженою особою Фонду як керівником Банку в межах своїх повноважень. Такий наказ не є одностороннім правочином. Накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть встановлювати обов'язки для третіх осіб, зокрема контрагентів Банку, тому сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину.

Додаткові матеріали, додані третьою особою до пояснень до заяви про правонаступництво, не приймаються судом до уваги, оскільки в порушення ст.269 ГПК України, третьою особою не обґрунтовано неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Розглянувши клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справ №910/8030/17, №910/20358/16, колегія суддів вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наявні в матеріалах справи №910/13499/17 докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що вказує на відсутність об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Верховним Судом справ №910/8030/17, №910/20358/16.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача зазначив про те, що визнає в повному обсязі суму заборгованості, проте оскаржив дане рішення з метою остаточного встановлення належного кредитора у спріних правовідносинах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

25.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" (далі - банк) та Публічним акціонерним товариством "Оболонь" (в подальшому тип акціонерного товариства змінено на Приватне акціонерне товариство "Оболонь") (далі - позичальник) укладено кредитний договір №036-10-12 (з подальшими змінами та доповненнями, внесеними відповідними додатковими угодами), за яким банк надає позичальнику кредит у розмірі, що не перевищує суму кредиту (2 500 000,00 доларів США), в порядку та на умовах, які встановлені у Розділі І та Розділі ІІ договору, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку отриманий кредит, а також сплатити відповідні проценти, і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі.

Дата повернення кредиту встановлена по 24.10.2013 включно (графа 8 розділу І договору).

У подальшому, додатковими угодами до договору (№1 від 29.10.2012, №2 від 26.04.2013, №3 від 10.10.2013, №4 від 29.10.2013, № 5 від 14.11.2013, №7 від 23.05.2014, №8 від 25.06.2014, №9 від 30.04.2015, №10 від 30.04.2015, №11 від 30.09.2015) сторони змінювали строк використання кредитних коштів та ліміт фінансування.

Зокрема, додатковою угодою №11 від 30.09.2015 сторони внесли зміни в графу 8 розділу І договору, та встановили графік зменшення ліміту фінансування, за яким відповідач мав сплачувати банку: 6 000 000,00 грн. - до 01.11.2015; 3 000 000,00 грн. - до 01.12.2015; 5 000 000,00 грн. - до 01.01.2016; 1 930 157,50 грн. - до 01.02.2016.

Відповідно до підпункту 1.5.2. пункту 1.5. договору (в редакції додаткової угоди №5 від 14.11.2013) , позичальник зобов'язаний погашати боргові зобов'язання в наступній черговості:

1) прострочена плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування безготівкових коштів по кредиту та/чи додаткова плата (якщо прострочення матиме місце);

2) прострочена щомісячна комісія (якщо прострочення матиме місце);

3) прострочені проценти (якщо прострочення матиме місце);

4) прострочена до повернення сума кредиту (якщо прострочення матиме місце);

5) строкова плата за проведення розрахунків зі списання та зарахування безготівкових коштів по кредиту та/чи додаткова плата;

6) строкова щомісячна комісія;

7) строкові проценти;

8) сума основного боргу за кредитом;

9) штраф та пеня (якщо такі матимуть місце).

При цьому банк має право змінити черговість погашення боргових зобов'язань за договором і позичальник згоден на таку заміну. Банк інформує позичальника в письмовій формі про черговість погашення боргових зобов'язань, що підлягає застосуванню - у випадку її зміни після укладення договору - і позичальник зобов'язаний дотримуватися такої черговості, яка визначена у відповідному повідомлені банку.

При надходженні до банку коштів для виконання боргових зобов'язань з порушенням встановленої на момент такого надходження коштів черговості, це вважається неналежним виконанням позичальником його боргових зобов'язань. Банк має право направити отримані кошти на погашення боргових зобов'язань в належній черговості.

Пунктом 1.9. договору передбачено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку настання чи існування обставин наведених у п. п. 2.2., 2.2.3. договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженим представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін, та діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за договором в повному обсязі (п. 6.2. договору).

У графі 7 договору встановлено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за змінюваною ставкою:

- за траншами строком до 90 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+9,4% річних;

- за траншами строком від 91 до 180 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+10,4% річних.

Додатковою угодою №7 від 23.05.2014 сторони погодили, що при розрахунку процентів за користування кредитом, а саме, траншу із залишком заборгованості 2 100 000,00 доларів США, наданого позичальнику 29.10.2013, застосовується змінювана процентна ставка LIBOR 6М+10,4% річних, зазначена в графі 7 розділу І договору для траншів на строк від 91 до 180 днів.

Умовами додаткової угоди №8 від 25.06.2014 графу 7 договору викладено у новій редакції, за якою позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за процентною ставкою:

1) протягом періоду з дати укладання договору по 24.06.2014 включно:

- за траншами строком до 90 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+9,4% річних;

- за траншами строком від 91 до 180 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+10,4% річних;

2) протягом періоду з 25.06.2014 по дату повного виконання боргових зобов'язань за договором:

- за кредитом, наданим в доларах США: 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні: 21,5% річних.

Додатковою угодою №9 від 30.04.2015 внесено зміни у графу 7 договору та передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за фіксованою процентною ставкою у розмірі:

- за кредитом, наданим в доларах США: 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні: 24,0% річних.

28.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна", як цедентом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (позивач), як цесіонарієм, укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії) (далі - договір відступлення), за умовами якого цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до боржників за кредитними договорами (основними договорами), перелік яких міститься в додатку №1 до договору (зокрема за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012; боржник - Приватне акціонерне товариство "Оболонь", зобов'язання забезпечені заставою, іпотекою), а цесіонарій приймає (набуває) права вимоги за основними договорами та зобов'язується сплатити цеденту ціну прав вимоги за цим договором.

Пунктом 1.2. договору відступлення визначено, що за основними договорами цедентом відступаються цесіонарію права за основними договорами в повному обсязі, в тому числі:

- право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредитів відповідно до основних договорів;

- право вимоги сплати процентів за користування кредитами в розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення;

- право вимоги сплати комісій та інших обов'язкових платежів у розмірі, встановленому основними договорами, нарахованих та несплачених станом на дату відступлення;

- право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржниками зобов'язань за основними договорами;

- інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) за основними договорами.

Пунктом 1.3. договору відступлення встановлено, що право вимоги вважається відступленим (таким, що перейшло) цесіонарію за фактом здійснення цесіонарієм повного розрахунку з цедентом в день отримання цедентом грошових коштів від цесіонарія у строки та порядку передбаченому п. 3.2. договору.

Відповідно до п. п. 3.1. та 3.2. договору відступлення, за домовленістю сторін ціна прав вимоги за цим договором на дату укладання договору складає 228 083 091,37 грн. Цесіонер здійснює оплату ціни прав вимоги за цим договором в розмірі 228 083 091,37 грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента, зазначений в п. 7.2. цього договору, у строк до закінчення операційного часу в день укладення (підписання) цього договору.

Згідно з підпунктом 4.4.4. пункту 4.4. договору, цедент зобов'язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дня переходу прав кредитора від цедента до цесіонарія повідомити боржників за основними договорами, поручителів, заставодавців, іпотекодавців за договорами забезпечення про перехід прав вимоги до цесіонарія.

Пунктом 6.2. договору відступлення передбачено, що цей договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, але в будь-якому разі припиняє свою чинність 01.02.2016 при умові, якщо цесіонарієм не буде здійснено оплату права вимоги за даним договором в повному обсязі.

В подальшому, до договору відступлення права вимоги сторонами вносились зміни, про що укладались договори про внесення змін №1 від 25.11.2015, №2 від 23.12.2015, №3 від 25.01.2016, №4 від 10.02.2016, №5 від 19.02.2016, №6 від 26.02.2016, №7 від 03.03.2016, №8 від 09.03.2016.

Згідно із договором №3 від 25.01.2016 про внесення змін до договору відступлення прав вимоги (договір цесії), банком передано права вимоги до ПАТ "Оболонь" за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012: сума основного боргу 9 093 092,38 грн., відсотки - 143 104,32 грн., ціна відступлення права - 9 236 196,70 грн.

Згідно із договором №7 від 03.03.2017 про внесення змін до договору відступлення прав вимоги (договір цесії), банком передано права вимоги до:

ПАТ "ОБОЛОНЬ" за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012 у сумі 9277935,46 грн.;

ПАТ "ОБОЛОНЬ" за кредитним договором №051-11-13 від 14.11.2013 - 30609836,03 грн.;

ТОВ "НІАГАРА" за кредитним договором №005-03-14 від 27.03.2014 - 15911605,80 грн.;

Приватна фірма "МУСТАНГ" за кредитним договором №003-01-13 від 25.01.2013 - 4366446,74 грн.;

ТОВ "Балаклійський шиферний завод" за кредитним договором №047-09-13 від 07.10.2013 - 14958198,94 грн.;

ТОВ "Балаклійський шиферний завод" за кредитним договором №046-09-13 від 07.10.2013 - 25573821,49 грн.;

ТОВ "УКРЗЕМКОМ" за кредитним договором №007-02-13 від 21.02.2013 - 3121735,75 грн.;

СГ ТОВ "ПІЩАЛЬНИКИ" за кредитним договором №008-02-13 від 21.02.2013 - 1357277,13 грн.;

СУНП у формі ТОВ "ТВП Україна ЛТД" за кредитним договором №041-12-12 від 25.12.2012 - 1656166,24 грн.;

ТОВ "ЛЕНБУД" за кредитним договором №024-06-11 від 05.07.2011 - 773262,11 грн.;

ТОВ "ЛЕНБУД" за кредитним договором №023-06-11 від 05.07.2011 - 296967,37 грн.;

ТОВ "Торговий дім Україна" за кредитним договором №020-12-15 від 24.12.2015 - 13907947,67 грн.;

ТОВ "Джулія Хауз" за кредитним договором №007-06-15 від 04.06.2015 - 102 286, 87 грн.;

ОСОБА_7 за кредитним договором №1239н-09-07 від 25.09.2007 - 204 125 748,10 грн.;

ОСОБА_8 за кредитним договором №11.06/495 від 30.10.2007 - 1129331,23 грн.;

ТОВ "Запоріжцукорпостач" за кредитним договором №018-03-06 від 25.04.2012 - 773872,10 грн.

Загальна сума зобов'язань за кредитними договорами, права вимоги за якими були передані згідно договору відступлення прав вимоги від 28.08.2015 становить 327 942 439,03 грн., ціна відступлення - 128 836 690, 93 грн.

В останній редакції договору відступлення (у редакції договору № 8 від 09.03.2016), ціна права вимоги встановлена сторонами у сумі 128 062 818, 83 грн. за рахунок виключення з кредитного портфелю кредитного договору №018-03-06 від 25.04.2012 з ТОВ "Запоріжцукорпостач" на суму 773 872, 10 грн.

У відповідності до п. 3.1. договору відступлення за домовленістю сторін загальна ціна прав вимоги (у редакції договору про внесення змін № 8 від 09.03.2016) на дату укладання договору складає 128 062 818,83 грн.

Згідно із п. 3.2. договору (у редакції договору про внесення змін № 8 від 09.03.2016), цесіонарій здійснює оплату ціни прав вимоги за договором в розмірі 128 062 818,83 грн. шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на рахунок цедента, зазначений в п. 7.2. договору, у строк до закінчення операційного часу в день укладення (підписання) цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2016 банком на підставі меморіального ордеру №18391 від 03.03.2016 з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" №903, відкритого в банку, здійснено списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. в рахунок оплати ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" на адресу відповідача направлялось спільне повідомлення про зміну кредитора (заставодержателя/іпотекодержателя) за вих. №12-08/317 від 03.03.2016 р., в якому повідомлено відповідача про відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" права вимоги, зокрема, за кредитним договором від 25.10.2012 р. № 036-10-12 (з усіма змінами та додатками до нього), укладеними між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Публічним акціонерним товариством "Оболонь", що підтверджується описом вкладення у лист з оголошеною цінністю та копією фіскального чеку відділення поштового зв'язку від 10.03.2016.

Таким чином, позивач зазначає, що у зв'язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" договору про відступлення права вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, щодо належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором № 036-10-12 від 25.10.2012.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2016 р. у справі №910/12294/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" до Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капіталь Груп" про визнання недійсними одностороннього правочину, наказу та визнання відсутнім права, встановлено, що 15.04.2016 Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Банку Гулеєм О.І. було видано наказ №60, яким визнано нікчемними правочини, вчинені Банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, а саме з 18.03.2015 по 18.03.2016, та доручено директору Департаменту запровадження тимчасової адміністрації Фонду здійснити необхідні заходи щодо застосування наслідків нікчемності правочинів. На виконання наказу №60 від 15.04.2016 на адресу ТОВ "ФК "Централ Капітал" були направлені наступні повідомлення про нікчемність правочинів:

- повідомлення №011-06/966 від 17.05.2016 про нікчемність Договору купівлі-продажу від 24.07.2015 р., укладеного між Банком (Продавець) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2288;

- повідомлення №011-06/967 від 17.05.2016 про нікчемність Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між Банком (Продавець) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2557;

- повідомлення №011-06/968 від 17.05.2016 про нікчемність Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між Банком (Продавець) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2558;

- повідомлення №011-06/969 від 17.05.2016 про нікчемність Договору купівлі-продажу від 08.09.2015 , укладеного між Банком (Продавець) та ТОВ "ФК "Централ Капітал" (Покупець), посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2611;

- повідомлення №01.1-06/970 від 17.05.2016 про нікчемність Договорів №3 від 25.01.2016, №4 від 10.02.2016 р., №5 від 19.02.2016, №6 від 26.02.2016, №7 від 03.03.2016 р., №8 від 09.03.2016 р. про внесення змін до Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 28.08.2015, укладених між Банком та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- повідомлення №01.1-06/971 від 17.05.2016 р. про нікчемність Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015 р., укладеного між Банком та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- повідомлення №01.1-06/974 від 17.05.2016 р. про нікчемність Кредитного договору №008-08-15 від 05.08.2015 р., укладеного між Банком та ТОВ "ФК "Централ Капітал".

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі №910/12294/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 р., позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" задоволено повністю. Визнано недійсним односторонній правочин Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна", оформлений наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" Гулеєм Олександром Івановичем №60 від 15.04.2016 р., щодо визнання нікчемними наступних договорів, укладених ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації:

- Договору купівлі-продажу від 24.07.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2288;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2557;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2558;

- Договору купівлі-продажу від 08.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2611;

- Договорів №3 від 25.01.2016 р., №4 від 10.02.2016 р., №5 від 19.02.2016 р., №6 від 26.02.2016 р., №7 від 03.03.2016 р., №8 від 09.03.2016 р. про внесення змін до Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 28.08.2015 р., укладених між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Кредитного договору №008-08-15 від 05.08.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал".

Визнано недійсним наказ Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна" №60 від 15.04.2016 р., виданий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" Гулеєм Олександром Івановичем, в частині визнання нікчемними наступних договорів, укладених ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації:

- Договору купівлі-продажу від 24.07.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2288;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2557;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2558;

- Договору купівлі-продажу від 08.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2611;

- Договорів №3 від 25.01.2016 р., №4 від 10.02.2016 р., №5 від 19.02.2016 р., №6 від 26.02.2016 р., №7 від 03.03.2016 р., №8 від 09.03.2016 р. про внесення змін до Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 28.08.2015 р., укладених між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Кредитного договору №008-08-15 від 05.08.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал".

Визнано відсутнім право Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна" вчиняти дії щодо застосування наслідків недійсності наступних договорів:

- Договору купівлі-продажу від 24.07.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2288;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2557;

- Договору купівлі-продажу від 02.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2558;

- Договору купівлі-продажу від 08.09.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал", посвідченого приватним нотаріусом КМНО Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2611;

- Договорів №3 від 25.01.2016 р., №4 від 10.02.2016 р., №5 від 19.02.2016 р., №6 від 26.02.2016 р., №7 від 03.03.2016 р., №8 від 09.03.2016 р. про внесення змін до Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 28.08.2015 р., укладених між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Договору відступлення права вимоги (договору цесії) від 24.07.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал";

- Кредитного договору №008-08-15 від 05.08.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал".

Постановою Вищого господарського суду України від 20.02.2017 рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 у справі № 910/12294/16 залишено без змін.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо повернення наданих кредитних коштів, зокрема погашення простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 093 092,38 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 324 841,23 грн. - заборгованості за простроченими процентами.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено вище, 25.10.2012 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Публічним акціонерним товариством "Оболонь" (тип акціонерного товариства змінено на Приватне акціонерне товариство "Оболонь") укладено кредитний договір № 036-10-12 (з подальшими змінами та доповненнями, внесеними відповідними додатковими угодами), за яким банк надає позичальнику кредит у розмірі, що не перевищує суму кредиту (2 500 000,00 доларів США), в порядку та на умовах, які встановлені у Розділі І та Розділі ІІ договору, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку отриманий кредит, а також сплатити відповідні проценти, і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у договорі.

Додатковою угодою №7 від 23.05.2014 сторони погодили, що при розрахунку процентів за користування кредитом, а саме, траншу із залишком заборгованості 2 100 000,00 доларів США, наданого позичальнику 29.10.2013 р., застосовується змінювана процентна ставка LIBOR 6М+10,4% річних, зазначена в графі 7 розділу І договору для траншів на строк від 91 до 180 днів.

Умовами додаткової угоди №8 від 25.06.2014 графу 7 договору викладено у новій редакції, за якою позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за процентною ставкою:

1) протягом періоду з дати укладання договору по 24.06.2014 р. включно:

- за траншами строком до 90 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+9,4% річних;

- за траншами строком від 91 до 180 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+10,4% річних;

2) протягом періоду з 25.06.2014 р. по дату повного виконання боргових зобов'язань за договором:

- за кредитом, наданим в доларах США : 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні : 21,5% річних.

Додатковою угодою №9 від 30.04.2015 р. внесено зміни у графу 7 договору та передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за фіксованою процентною ставкою у розмірі:

- за кредитом, наданим в доларах США : 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні : 24,0% річних.

28.08.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна", як цедентом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" (позивач), як цесіонарієм, укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії) (далі - договір відступлення), за умовами якого цедент передає (відступає) цесіонарію свої права вимоги до боржників за кредитними договорами (основними договорами), перелік яких міститься в додатку №1 до договору (зокрема за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012 р.; боржник - Приватне акціонерне товариство "Оболонь", зобов'язання забезпечені заставою, іпотекою), а цесіонарій приймає (набуває) права вимоги за основними договорами та зобов'язується сплатити цеденту ціну прав вимоги за цим договором.

03.03.2016 банком на підставі меморіального ордеру №18391 від 03.03.2016 р. з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" №903, відкритого в банку, здійснено списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. в рахунок оплати ціни відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Положеннями статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000 р. № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 березня 2016 року №169 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 березня 2016 року № 368 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 18 березня 2016 р. до 17 квітня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 квітня 2016 року № 280 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 квітня 2016 року № 561, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" з 22 квітня 2016 року до 21 квітня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" № 4452-VI від 23.02.2012, цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до наказу №182 від 14.11.2016 Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації банку визнано нікчемними правочини, вчинені банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, саме:

- на підставі п. 3. ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними: договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 р., укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); та договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. 28.08.2015 р. та зареєстрований в реєстрі за №2540 (з усіма договорами про внесення змін);

- на підставі п. 7. ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемними: договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 р., укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. 28.08.2015р. та зареєстрований в реєстрі за № 2540 (з усіма договорами про внесення змін); договір застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015р., укладений з ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" (з усіма договорами про внесення змін); та правочин у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690 грн.95 коп. з депозитного рахунку ТОВ "Фінансова компанія "Централ Капітал" № 903, вчинений ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" 03.03.2016 р. та оформлений меморіальним ордером № 18391 від 03.03.2016 р.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна", в якому просило суд:

- визнати недійсним односторонній правочин ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна", оформлений Наказом № 182 від 14.11.2016, щодо визнання нікчемними наступних правочинів (договорів), вчинених (укладених) ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації: договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2540, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; договору застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015, укладеного ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. з депозитного рахунку ТОВ "ФК "Централ Капітал" №903, вчиненого ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" 03.03.2016 та оформленого меморіальним ордером № 18391 від 03.03.2016;

- визнати недійсним Наказ ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" №182 від 14.11.2016 "Про визнання нікчемними правочинів (договорів)", виданий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" Гулеєм Олександром Івановичем;

- визнати відсутнім право ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" вчиняти дії щодо застосування наслідків недійсності наступних договорів (правочинів): договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 р., укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2540, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; договору застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015, укладеного між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" та ТОВ "ФК "Централ Капітал"; правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. з депозитного рахунку ТОВ "ФК "Централ Капітал" № 903, вчиненого ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" 03.03.2016 та оформленого меморіальним ордером №18391 від 03.03.2016 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/8030/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 р., позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" задоволено частково. Визнано недійсним односторонній правочин Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна", оформлений Наказом № 182 від 14.11.2016 р., щодо визнання нікчемними наступних правочинів (договорів), вчинених (укладених) Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації: договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Капітал"; договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2540, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Капітал"; договору застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015 , укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Капітал"; правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. з депозитного рахунку ТОВ "ФК "Централ Капітал" №903, вчиненого Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" 03.03.2016 р. та оформленого меморіальним ордером № 18391 від 03.03.2016 р. Визнано недійсним Наказ Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" № 182 від 14.11.2016 р. "Про визнання нікчемними правочинів (договорів)", виданий Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" Гулеєм Олександром Івановичем. В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3200,00 грн. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Капіталь груп" відмовлено повністю.

Судом у справі №910/8030/17 враховано, що обґрунтовуючи нікчемність договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 р., договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), договору застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015 р., та правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836690, 95 грн. у відповідності до п. 3 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" банк фактично посилався лише на те, що зменшення ціни вартості відступлених прав відбулося за рахунок заборгованості боржника ОСОБА_7 за кредитним договором №1239н-09-07 від 25.09.2007. Будь-яких заперечень щодо ціни відступлення по інших кредитних договорах та боржниках, банком не наводилось. В той же час, згідно із наказом Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" №182 від 14.11.2016 "Про визнання нікчемними правочинів (договорів)" договір відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), договір застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015 та правочин у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн. були визнані нікчемними в повному обсязі за всіма кредитними договорами.

Крім того, суд у справі №910/8030/17 зазначив, що недодержання банком приписів постанови правління Національного банку України №138/БТ від 03.03.2016 не є достатньою підставою для визнання недійсними договорів відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015 та застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015, а також правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн., оскільки, нормами чинного законодавства не передбачено таких наслідків невиконання банківськими установами вимог та заходів впливу Національного банку України як визнання недійсними укладених всупереч них правочинів.

При цьому, судом не встановлено та сторонами спору не підтверджено наявності закону чи нормативного документу, який містить порядок, строки, умови погодження куратора НБУ на укладення тих чи інших правочинів.

Обставин щодо неможливості примусового списання банком коштів з депозитного рахунку та їх зарахування в рахунок оплати за договором відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015 відповідачем належними доказами не доведено.

За таких обставин суд у справі №910/8030/17 дійшов висновку про відсутність ознак нікчемності договорів відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015 та застави майнових прав №3700/840-з-1 від 28.08.2015 та правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн., передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки внаслідок укладення вказаних договорів та вчинення правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн., банк не прийняв на себе жодних зобов'язань, не зазнав несприятливих наслідків, таких як погіршення фінансового стану банку або зниження його платоспроможності, не було надано переваги позивачу щодо звернення стягнення за договором застави.

Також, суд у справі №910/8030/17 дійшов до висновку про обґрунтованість доводів позивача про відсутність підстав з якими приписи п. 3., п. 7 частини 3 статті 38 Закону передбачають нікчемність укладених між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "Централ Капітал" договору відступлення прав вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки та застави) від 28.08.2015, договору застави майнових прав № 3700/840-з-1 від 28.08.2015 та правочину у вигляді списання грошових коштів в розмірі 128 836 690,95 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Одеської області від 09.02.2017 у справі №916/2986/16 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Свікон", Приватного підприємства "Косвас", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале сільськогосподарське підприємство АЗС-Нива-1", Приватного підприємства "Приватна фірма "Мустанг" задоволено частково. Визнано недійсними нікчемні договори №3 від 25.01.2016; №4 від 10.02.2016; №5 від 19.02.2016 р.; №6 від 26.02.2016; №7 від 03.03.2016; № 8 від 09.03.2016 про внесення змін до Договору Цесії від 28.08.2015, що був укладений між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал".

Проте, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 рішення господарського суду Одеської області від 09.02.2017 у справі №916/2986/16 скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Свікон", Приватного підприємства "Косвас", Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале сільськогосподарське підприємство "АЗС-Нива-1", Приватного підприємства "Приватна фірма "Мустанг" відмовлено повністю. У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц Україна" Гулей Олександра Івановича відмовлено.

При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що договір цесії від 28.08.2015 не є нікчемним в силу вимог пунктів 2,3,7 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", отже підстави для задоволення позовних вимог ПАТ "Банк Петрокоммерц Україна" та визнання його недійсним відсутні.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №916/2986/16 залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2017 року та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду 01 листопада 2017 року у справі за № 916/2986/16.

При цьому Верховний Суд погодився з доводами суду апеляційної інстанції, що правомірність договору цесії від 28.08.2015 має оцінюватись судом не у зв'язку та з підстав того, як він виконувався, а на предмет порушення вимог законодавства при його укладенні та, встановивши, що спірний договір цесії не підпадає під ознаки нікчемності, визначенні п. п. 2, 3, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Таким чином, факти, встановлені у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2017 у справі № 910/916/2986/16, не доказуються при розгляді даної справи.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тож, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" та Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" договору про відступлення права вимоги (договір цесії) від 28.08.2015, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, щодо належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012 р.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц - Україна" виконало свої зобов'язання за кредитним договором належним чином, перерахувавши на поточний рахунок відповідача грошові кошти згідно умов договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач надані кредитні кошти не повернув, доказів зворотного суду не надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, додатковою угодою №11 від 30.09.2015 р. сторони внесли зміни в графу 8 розділу І договору, та встановили графік зменшення ліміту фінансування, за яким відповідач мав сплачувати банку: 6 000 000,00 грн. - до 01.11.2015 р.; 3 000 000,00 грн. - до 01.12.2015 р.; 5 000 000,00 грн. - до 01.01.2016 р.; 1 930 157,50 грн. - до 01.02.2016 р.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем було порушено зобов'язання за кредитним договором №036-10-12 від 25.10.2012, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 093 092,38 грн. основної заборгованості є доведеними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 3 324 841,23 грн. заборгованості за процентами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У графі 7 договору встановлено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за змінюваною ставкою:

- за траншами строком до 90 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+9,4% річних;

- за траншами строком від 91 до 180 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+10,4% річних.

Додатковою угодою №7 від 23.05.2014 сторони погодили, що при розрахунку процентів за користування кредитом, а саме, траншу із залишком заборгованості 2 100 000,00 доларів США, наданого позичальнику 29.10.2013 р., застосовується змінювана процентна ставка LIBOR 6М+10,4% річних, зазначена в графі 7 розділу І договору для траншів на строк від 91 до 180 днів.

Умовами додаткової угоди №8 від 25.06.2014 графу 7 договору викладено у новій редакції, за якою позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за процентною ставкою:

1) протягом періоду з дати укладання договору по 24.06.2014 включно:

- за траншами строком до 90 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+9,4% річних;

- за траншами строком від 91 до 180 днів включно - у розмірі LIBOR 6М+10,4% річних;

2) протягом періоду з 25.06.2014 по дату повного виконання боргових зобов'язань за договором:

- за кредитом, наданим в доларах США : 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні : 21,5% річних.

Додатковою угодою №9 від 30.04.2015 р. внесено зміни у графу 7 договору та передбачено, що позичальник зобов'язаний сплатити банку проценти, що нараховуються за фіксованою процентною ставкою у розмірі:

- за кредитом, наданим в доларах США : 10,7265% річних;

- за кредитом, наданим в гривні : 24,0% річних.

Таким чином, приймаючи до уваги положення кредитного договору, враховуючи погоджену сторонами проценту ставку, а також виходячи із наявної у матеріалах справи виписки з банківського рахунку Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц - Україна", суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами у сумі 3 324 841,23 грн.

Твердження скаржника про відсутність підстав нарахування процентів за кредитним договором з моменту відкликання банківської ліцензії є безпідставним, оскільки відкликання банківської ліцензії та відкриття ліквідаційної процедури не впливають на право позивача як нового кредитора за кредитним договором нараховувати проценти за користування відповідачем кредитом та не впливає на обов'язок відповідача належним чином виконати зобов'язання за кредитним договором.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування, зміни чи визнання нечинним оскаржуваного рішення суду не вбачається.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Оболонь" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2018 у справі №910/13499/17 - без змін.

Матеріали справи №910/13499/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді А.І. Тищенко

О.В. Тищенко

повний текст постанови складено 02.07.2018