КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа№ 910/20046/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бойко Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 29.03.2018 (повний текст складено 02.04.2018)

у справі № 910/20046/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний

завод ім. С. Орджонікідзе»

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк

«Приватбанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про зняття арешту

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (далі - ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», відповідача) про зняття арешту з коштів позивача на відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» рахунках, який накладений на підставі постанови Орджонікідзенського ВДВС міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.07.2017 у виконавчому провадженні № 51564164, а також зобов'язання відповідача здійснити зняття арешту з коштів позивача.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що відмова у знятті арешту з коштів позивача, які містяться на відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» рахунках, мотивована ненадходженням на адресу банку в належному порядку документа про зняття арешту, про що позивача неодноразово повідомлено листами від 31.10.2017 та 04.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

У наданій суду першої інстанції відповіді на відзив, позивач стверджував про отримання банком надісланої на його адресу постанови Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.10.2017. При цьому вказував, що з огляду на відсутність (скасування) постанови державного виконавця про здійснення відповідного арешту коштів чи наявність інших підстав, встановлених ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», не зняття з рахунків АТ «ХТЗ» арешту коштів є безпідставним.

Згідно письмових пояснень третьої особи, а саме Заступника начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна В.В., начальником відділу в порядку Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ № 512/5 від 02.04.2012, здійснено перевірку законності виконавчого провадження на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та постановою від 20.07.2017 скасовано постанову про арешт коштів боржника від 17.07.2017 ВП № 51564164. Вказана постанова направлена на адресу ПАТ КБ «Приватбанк». За твердженнями третьої особи, накладений постановою від 17.07.2017 арешт на даний момент відсутній, а виконавче провадження зупинено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі № 910/20046/17 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням вимог матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, висновки суду про невірно обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не відповідають фактичним обставинам справи та нормам діючого законодавства. На переконання апелянта, судом першої інстанції не враховано, що відповідач не тільки порушив права позивача на розпорядження та користування грошовими коштами на власних рахунках, але й Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами не допускається. Крім цього, на думку апелянта, оскільки матеріалами справи підтверджується факт скасування арешту, продовження арешту коштів позивача на рахунках відповідача суперечить ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» тощо.

Розглянувши подане позивачем клопотання про заміну сторони її правонаступником в зв'язку із реєстрацією статуту останнього в новій редакції відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» та Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їх символіки», який передбачає зміну типу та повного найменування товариства, апеляційний суд дійшов висновку про його задоволення та необхідність в порядку ст. 52 ГПК України здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 910/20046/17, замінивши позивача - Публічне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Харківський тракторний завод» (далі - ПрАТ «Харківський тракторний завод», позивач).

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 26.06.2018 представники сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи не з'явились, з огляду на клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності нез»явившихся представників за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 25.06.2002 між ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», правонаступником якого є ПрАТ «Харківський тракторний завод» (позивачем, клієнтом за договором) та Філією ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Харкові (філією відповідача, банком за договором) укладено договір № 198104 на здійснення розрахунково-касового обслуговування, за умовами якого банк відкрив клієнту поточний рахунок (поточні рахунки) у національній та іноземній валюті (в тому числі картковий) та/або зобов'язався здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативних актів Національного банку України, рахунки № 9106 (гривня), 6243, 5811 (EUR), 9339, 3537 (RUR), 1860 (UAH), 7530, 3772 (USD).

Цей договір згідно п. 7.1 набуває чинності з дня його підписання обома сторонами, його укладено на невизначений строк,

17.07.2017 постановою в.о. начальника Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Звездіна В.В. про арешт коштів в рамках виконавчого провадження ВП № 51564164 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Харківської області № 922/691/169 від 05.05.2016 про стягнення з ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», правонаступником якого на даний момент є ПрАТ «Харківський тракторний завод», на користь ТОВ «Харківметал» 1 844 292,19 грн. основного боргу, 293 294,23 грн. пені, 20 027,57 грн. 3% річних, 39 697,28 грн. інфляційних втрат та 32 959,67 грн. витрат зі сплати судового збору, за яким позивач виступає боржником, було накладено арешт на грошові кошти на рахунках, в тому числі: р/р № 9106 в філії ХГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 3151533 в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 2 453 298,03 грн.

20.07.2017 начальником Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровенком О.І. при перевірці матеріалів виконавчого провадження № 51564164 по примусовому виконанню наказу № 922/691/16 від 05.05.2016 винесено постанову (а. с. 19-20), якою визнано дії державного виконавця відділу Звездіна В.В. такими, що суперечать ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», п. 14 розділу 3, п. 8 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Скасовано постанову про арешт коштів боржника від 17.07.2017 за № 515641164. Зобов'язано державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Звездіна В.В. привести виконавчі дії в порядку, встановленому чинним законодавством.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що постанова від 20.07.2017 про скасування постанови державного виконавця від 17.07.2017 про арешт коштів по ВП № 51564164 в розумінні приписів ЗУ «Про виконавче провадження» є документом, яким знято арешт з його коштів, розміщених на рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк», проте на неодноразові звернення до банку про зняття арешту, останнім відмовлено у вчиненні таких дій в зв'язку з неотриманням відповідного документа. При цьому, за твердженнями позивача, постанова від 20.07.2017 надіслана банку та ним отримана, відповідно вказані дії банку, на думку позивача, є такими, що не відповідають чинному законодавству й є підставою для звернення з даним позовом до суду.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень згідно ч. 1 ст. 5 цього Закону покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За змістом ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Водночас, на підставі ч. 1 ст. 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до абз.2 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вище згадувалось, постановою від 17.07.2017 в.о. начальника Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Звездіна В.В. про арешт коштів в рамках виконавчого провадження ВП № 51564164 накладено арешт на кошти боржника - ПАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе», правонаступником якого на даний момент є ПрАТ «Харківський тракторний завод», які містились на його рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк». Факт отримання постанови від 17.07.2017 та накладення арешту на кошти позивача, розміщені на відповідному рахунку останнього в рамках ВП № 51564164, відповідач не заперечив.

В подальшому, при перевірці матеріалів виконавчого провадження № 51564164 по примусовому виконанню наказу № 922/691/16 від 05.05.2016 постановою начальника Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровенком О.І. від 20.07.2017 скасовано постанову про арешт коштів боржника від 17.07.2017.

Листом № 64/88 від 25.10.2017 позивач звертався до ПАТ КБ «Приватбанк» із вимогою про зняття арешту коштів на його рахунках, який було накладено постановою від 17.07.2017.

У відповідь на вимоги клієнта банк листами № 20.1.0.0.0/7-20171026/1208 від 31.10.2017 та № 20.1.0.0/7-20171026/1208 від 04.12.2017 повідомив, що відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, звільнення коштів з-під арешту здійснюється банком за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час проведення досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду, проте відповідний документ до банку не надходив.

За приписами ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Таким чином, зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

За змістом п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку від 21.01.2004 № 22, банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Як вище згадувалось, постановою начальника Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Здоровенка О.І. від 20.07.2016 скасовано лише постанову про арешт коштів боржника від 17.07.2017 за № 515641164 й зобов'язано державного виконавця Звездіна В.В. привести виконавчі дії в порядку, встановленому чинним законодавством, проте арешту з коштів боржника не знято.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення державним виконавцем дій в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема, винесення постанови про зняття арешту з коштів позивача, розміщених в ПАТ КБ «Приватбанк», який був накладений постановою від 17.07.2017 ВП № 51564164, яка скасована постановою від 20.07.2017.

Разом з цим, судом першої інстанції підставно зазначено, що у випадку бездіяльності державного виконавця по ВП № 515641164 щодо зняття арешту з коштів позивача, як і приведення виконавчих дій в порядку, встановленому чинним законодавством, позивача не позбавлено права звернутись із скаргою на дії та/або бездіяльність державного виконавця в порядку розділу X Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VІ ГПК України, або з відповідним позовом до суду.

Оскільки позивачем не доведено суду та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій саме відповідача, порушення ним вимог чинного законодавства, прав та охоронюваних законом інтересів позивача, місцевий господарський суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак правомірно відмовив в задоволенні позову.

Доводи позивача (апелянта) з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Публічного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» про заміну сторони задовольнити.

Здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 910/20046/17 та замінити позивача - Публічне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» його правонаступником - Приватним акціонерним товариством «Харківський тракторний завод».

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 у справі № 910/20046/17 - без змін.

Матеріали справи № 910/20046/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.05.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко