ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2018

Справа № 910/2467/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий суддя Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/2467/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Облагротехсервіс" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 8)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естелла Лоджистикс" (02091, м. Київ, Харківське шосе, буд. 56)

про стягнення 11 997,00 грн.

без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство “Облагротехсервіс” (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЕСТЕЛЛА ЛОДЖИСТИКС” (далі – відповідач) про стягнення 11 997, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю “ЕСТЕЛЛА ЛОДЖИСТИКС” взятих на себе зобов’язань за договором оренди приміщення № 144 від 01.06.2016, у зв’язку з чим у відповідача утворилась заборгованість по сплаті орендної плати перед позивачем в розмірі 11 997, 00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Облагротехсервіс" залишено без руху, встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали шляхом: подання до суду письмової заяви з зазначенням засобів зв’язку, електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; подання до суду письмової заяви, яка буде містити підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; подання заяви з попереднім орієнтовним розрахунком судових витрат по справі, які позивач поніс та з яких сум складаються вказані витрати; подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до ст. 91 ГПК України.

23.03.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 05.03.2018, в якій останній усунув встановлені судом недоліки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи №910/2467/18 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін; запропоновано позивачу у строк протягом п’яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; запропоновано позивачу у строк протягом п’яти днів з дня отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу; повідомлено сторін, що подання ними додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотань, заяв, пояснень, можуть бути подані до суду у строк до 02.05.2018.

Позивач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі № 910/2467/18, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2018.

Суд зазначає, що відповідач повідомлявся ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 910/2467/18 за адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 56.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до поштового повернення № 593, яке повернулося на адресу Господарського суду міста Києва, поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 у справі № 910/2467/18 не було вручене під час доставки, про що вказано: "невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини".

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 у справі № 910/2467/18 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 01.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Облагротехсервіс", як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Естелла Лоджистикс", як орендарем було укладено договір оренди приміщення № 144 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов’язується передати орендарю, а орендар зобов’язується прийняти в строкове платне користування (оренду) приміщення визначене у цьому договорі, а також зобов’язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

Приміщення, яке передається в оренду за цим договором (далі за текстом цього договору – об’єкт оренди), знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-в, на 5-му поверсі адміністративного корпусу літ «А» та має площу 43 (сорок три) метрів квадратних.

Відповідно до п. 3.1 договору, орендна плата є платежем, який орендар сплачує орендодавцю за користування об’єктом оренди.

Згідно з п. 3.2 розмір орендної плати за цим договором складає: 3.2.1 оплата за використання офісного приміщення за один квадратний метр площі за місяць складає 77, 50 грн., крім того ПДВ 20 % - 15, 50 грн., всього 93, 00 грн.

Відповідно до п. 3.3 орендар зобов’язаний отримувати від орендодавця рахунки на сплату орендної плати за три банківські дні до дня сплати орендної плати, встановленої умовами договору. Згідно з п. 3.5 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності, щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, або готівкою через касу орендодавця. Оплата здійснюється не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця.

Орендна плата починає нараховуватися та підлягає сплаті з дня передачі об’єкту оренди орендарю та підписання сторонами акту приймання-передачі об’єкту (п. 3.6 договору).

Сторони зобов’язуються добросовісно виконувати всі свої обов’язки за цим договором та виконувати його умови (п. 4.1 договору).

Факт передачі об’єкта оренди оформлюється актом приймання-передачі, який підпишуть належним чином уповноважені представники орендаря та орендодавця. В акті приймання-передачі обов’язково зазначається загальний стан об’єкта оренди (п. 6.2 договору).

Об’єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання акта передання-приймання сторонами. У момент підписання цього акту орендар передає орендодавцю ключі від об’єкта оренди (п. 7.2 договору).

За невиконання чи неналежне виконання умов цього договору та/або порушення свої обов’язків, за спричинення будь-якої шкоди та/або збитків за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору. У випадках прямо не передбачених умовами договору, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. (п.10.1 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками орендодавця та орендаря та діє з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2017 року включно (п. 16.1. договору).

Відповідно до акту приймання-передачі об’єкту оренди за договором оренди № 144 приміщення від 01 червня 2016 року Публічне акціонерне товариство "Облагротехсервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Естелла Лоджистикс" погодили, що орендодавець передав, а орендар прийняв об’єкт оренди, а саме: приміщення, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-в, на 5-му поверсі адміністративного корпусу літ «А» та має площу 43 (сорок три) метрів квадратних. Орендар прийняв об’єкт оренди у стані, що дозволяє нормальне використання (експлуатацію) його за цільовим призначенням. Орендар не має претензій щодо прийнятого об’єкту оренди. Цей акт приймання-передачі об’єкту оренди є невід’ємною частиною договору оренди № 144 приміщення від 01 червня 2016 року.

04.12.2017 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 415 від 29.11.2017, відповідно до якої просив оплатити наявну заборгованість за період січень 2017 року – березень 2017 року у розмірі 11 997, 00 грн. та здійснити оплату до 05 грудня 2017 року, проте, як зазначає позивач, відповідач відповіді на претензію не надав та заборгованість не сплатив.

Отже, спір у справі виник у зв’язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов’язання по сплаті орендної плати за договором за період січень 2017 року – березень 2017 року.

Предметом позову у справі є матеріально – правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 11 997, 00 грн. заборгованості по орендній платі за договором оренди за вищевказаний період .

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки між сторонами укладено договір оренди, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 6.2 договору факт передачі об’єкта оренди оформлюється актом приймання-передачі, який підпишуть належним чином уповноважені представники орендаря та орендодавця. В акті приймання-передачі обов’язково зазначається загальний стан об’єкта оренди.

Об’єкт оренди вважається фактично переданим орендодавцю з моменту підписання акта передання-приймання сторонами (п. 7.2 договору).

Матеріалами справи (актом приймання-передач об’єкту оренди від 17.08.2016 за договором оренди № 144 приміщення від 01 червня 2016 року, копія якого наявна у справі), підтверджується факт передачі відповідачу майна в оренду. Судом встановлено, що даний акт підписаний уповноваженими особами сторін та скріплений підписами і печатками.

Так, за розрахунком позивача, щомісячна орендна плата відповідно до п. 1.2 та 3.2.1 договору за місяць складає 3999, 00 грн (93 грн * 43 кв. м.). Отже, відповідачем не оплачено послуги за оренду приміщення з січня 2017 року по березень 2017 року, сума за які складає 11 997, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. п. 3.1. - 3.5 договору строк виконання грошового зобов'язання відповідача по сплаті орендної плати за період січень 2017 року – березень 2017 року за договором на момент розгляду справи настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог статті 599 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не було надано відзив на позовну заяву та жодним чином не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі № 910/2467/18 підлягають задоволенню в повному обсязі та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума боргу в розмірі 11 997, 00 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Облагротехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Естелла Лоджистикс" про стягнення 11 997,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Естелла Лоджистикс" (02091, м. Київ, Харківське шосе, буд. 56; ідентифікаційний код 40624908) на користь Публічного акціонерного товариства "Облагротехсервіс" (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 8; ідентифікаційний код 00913545) 11 997 (одинадцять тисяч дев’ятсот дев’яносто сім) грн. 00 коп. основного боргу та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.06.2018.

Суддя                                                                                Г.П. Бондаренко