ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.2018 Справа № 905/649/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Варвянській А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецькій області, м.Маріуполь

до відповідача Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м. Маріуполь

про стягнення заборгованості у сумі 45315,48грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Алекаєв Ю.В. - за посвідченням;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Суть спору: Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м. Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецькій області, м. Маріуполь до Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м. Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 139315,48 грн., з них основний борг у сумі 135360,36 грн., пеня у сумі 3955,12грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 10.08.2016 в частині сплати орендних платежів.

Ухвалою суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/649/18; справу №905/649/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Підготовче засідання відкладалось, строк підготовчого провадження продовжувався на 30 днів.

Прокурор був присутній в підготовчому засіданні 03.05.2018, на задоволенні позовних вимог наполягав.

До канцелярії суду надійшли відповіді на відзив від 22.05.2018 та від 30.05.2018 Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, в якій зазначено, що до направлення позову до суду відповідачем було сплачено заборгованість в розмірі 5000,00грн., а після пред'явлення позову - 94000,00грн., що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог, та просить стягнути на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 36360,36 грн., пені в сумі 3955,12 грн., усього - 40315,48 грн.

В підготовчі засідання представник позивача не з'явився, до канцелярії суду надав заяву №2515/2018 від 21.05.2018 в якій вказав, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягаюсь задоволенню та просить стягнути з відповідача 40315,48 грн. (борг у сумі 36360,36грн., пеня у сумі 3955,12грн.).

Відповідач в судові засідання не з'явився, однак через канцелярію суду 26.04.2018 надав відзив на позовну заяву б/н від 23.04.2018 в якому визнав позовні вимоги та надав копії фіскальних чеків про часткову сплату орендних платежів. Крім того, у відзиві відповідач просить розстрочити заборгованість на 12 місяців. Також відповідач у відзиві виклав клопотання про розгляд справи без його участі. Суд задовольняє клопотання відповідача.

Ухвалою суду від 14.06.2018 провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в розмірі 94000,00грн. закрито у зв'язку з відсутністю предмету спору, провадження у справі; в частині решти вимог продовжено на загальних підставах; закрито підготовче провадження у справі № 905/649/18; призначено розгляд справи по суті на 03.07.2018 об 11:20 год.

В судовому засіданні 03.07.2018 прокурор наполягав на задоволенні позовних вимог, позивач, відповідач в судове засідання не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

10.08.2016 між позивачем, Маріупольською міською радою (орендодавець) та відповідачем, Фізичною особою - підприємцем Вашура Савеліем Анатолійовичем (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (договір).

Відповідно до п. 1. договору орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 28.07.2016 №7/9-606, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: по пр. Металургів у Кальміуському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:002:0024).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею: 3,4372га (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору договір укладено на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2016 рік становить 247,68 грн/м2 (п. 4.1 договору).

У відповідності до п. 4.3 договору орендна плата за землю сплачується орендарем у грошовій формі та розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, сплачується рівними частками орендарем за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 4.4 договору).

Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; збільшення розміру грошової оцінки земельної ділянки; зміни розмірів орендної плати, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами передбаченими діючим законодавством, які розробляються за рахунок Орендаря; внесення змін до чинного законодавства України з питань регулювання правовідносин в сфері оренди земельних ділянок; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 4.8 договору).

При сталих соціально-економічних і політичних умовах господарювання необхідність і умови коригування розмірів орендної плати розглядається сторонами один раз на два роки. У разі збільшення грошової оцінки Орендар зобов'язаний самостійно коригувати орендну плату згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. У разі затвердження нової грошової оцінки у м. Маріуполі після укладання цього договору Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у новому розмірі на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та у разі індексації грошової оцінки земель без укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (4.9 договору).

Згідно п. 14.2 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки, згідно договору оренди, позивач передав, а відповідач прийняв у користування земельну ділянку площею 3,4372га, яка знаходиться за адресою: по пр. Металургів у Кальміуському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:002:0024).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань зі сплати орендних платежів за період з квітня 2017 р. по вересень 2017 р. за договором оренди прокурор просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість та пеню.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього ж закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Зважаючи на наведені положення законодавства та наведені вище положення укладеного між сторонами договору оренди землі, суд дійшов висновку, що між сторонами наявні саме правовідносини щодо оренди землі, який регулює строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, а тому до цього договору в повній мірі застосовані положення Закону України "Про оренду землі" та іншого законодавства, яке регулює земельні відносини в Україні.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, проте відповідач неналежним чином виконав свій обов'язок щодо розрахунку за орендовану земельну ділянку, що призвело до виникнення заборгованості у спірній сумі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, орендна плата за землю має сплачуватися своєчасно та в повному обсязі, згідно з умовами укладеного договору оренди землі.

Законом України Про внесення змін до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування" № 1365-VIII від 17.05.2016, який набрав чинності 08.06.2016, внесено зміни до статті 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та викладено в такій редакції: Звільнити суб'єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких відсутнє м. Маріуполь.

З урахуванням вищевикладеного, вбачається правомірним нарахування позивачем заборгованості з орендної плати з квітня 2017 р. по вересень 2017 р.

Після подачі прокурором позову відповідачем сплачена сума заборгованості в розмірі 94000,00 грн., ухвалою суду від 14.06.2018 провадження у справі, в частині стягнення основного боргу в розмірі 94000,00грн. закрито у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи документальне підтвердження сплати відповідачем до пред'явлення позовної заяви заборгованості з орендної плати в розмірі 5000,00 грн. (22.02.2018), суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з орендної плати з квітня 2017 р. по вересень 2017 р. за договором оренди підлягають задоволенню частково у розмірі 36360,36 грн.

Крім того, позивачем до стягнення заявлена пеня в розмірі 3955,12 грн. за період за 31.05.2017 по 09.11.2017.

Після закінчення встановлених Податковим кодексом України строків погашення узгодженого грошового зобов'язання (орендної плати за земельну ділянку) на суму податкового боргу нараховується пеня згідно діючому законодавству. Пеня, нараховується на суму податкового боргу із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України згідно діючому законодавству (п. 4.10 договору).

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 3955,12 грн. за період за 31.05.2017 по 09.11.2017 підлягають задоволенню.

Щодо, викладеного у відзиві клопотання відповідача розстрочити платіж заборгованості на 12 місяців у зв'язку з важким фінансовим станом, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для відстрочки та розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов'язків щодо доказів.

В той же час, ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження існування обставин, які б свідчили про неможливість чи ускладнення виконання рішення.

Відповідачем жодним чином не обґрунтовується довготривалий термін (12 місяців), на який слід розстрочити виконання рішення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем існування підстав для розстрочення виконання рішення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що прокурором заявлено до стягнення 139315,48грн., в процесі розгляду справи відповідачем сплачено 94000,00грн, позов задоволено на суму 40315,48грн., судовий збір в розмірі 2014,73грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 79, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецькій області, м.Маріуполь до Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м.Маріуполь задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м.Маріуполь (87592, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, проспект Миру, б. 70, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 36360,36 грн., пені у розмірі 3955,12 грн.

В задоволенні позовних вимог Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області, м.Маріуполь в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецькій області, м.Маріуполь до Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м.Маріуполь про стягнення заборгованості у розмірі 5000,00 грн. відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Вашури Савелія Анатолійовича, м.Маріуполь (87592, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь прокуратури Донецької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25707002, юридична адреса: вул. Університетська, 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок № 6251, Держказначейська служба України, МФО - 820172, отримувач - прокуратура Донецької області) 2014,73 грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 03.07.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 04.07.2018.

Суддя Г.Є. Курило