ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" липня 2018 р.Справа № 53/421-06

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Закопайло О.В.

розглянувши скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх. № 17847 від 20.06.2018) на дії органу державної виконавчої служби по справі

за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ (правонаступник ВАТ "Харківська ТЕЦ-5"
до КП "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення 4030528,39 грн.
за участю представників:

стягувача ОСОБА_2 за довіреністю № 14-199 від 11.12.2017

боржника ОСОБА_3 за довіреністю № 38-4055/391 від 27.10.2010

ВДВС ОСОБА_4 за довіреністю №54 від 28.12.2017

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом ПАТ "Харківська ТЕЦ - 5" до КП "Харківські теплові мережі" про стягнення 4030528,39 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. позовні вимоги задоволено та стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Публічного акціонерного товариства Харківська ТЕЦ-5 - 3 394 435,81 грн. основного боргу, 573 489,65 грн. інфляційних витрат, 62 602,93 грн. 3 % річних, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду Харківської області видано відповідний наказ.

28.01.14р. стягувач звернувся до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником, в якій просить суд замінити Публічне акціонерне товариство Харківська ТЕЦ-5 (, адреса: 62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки) на його правонаступника - ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, б. 6) в виконавчому провадженні, у зв`язку з укладенням 27 грудня 2013 р. між ПАТ Харківська ТЕЦ-5 та ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України угоди про відступлення права вимоги.

Вказану заяву було задоволено судом ухвалою від 18.02.2014.

20.06.2018 до суду надійшла скарга ПАТ "НАК" Нафтогаз України" в якій останній просить суд :

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 щодо зупинення вчинення виконавчих дій 07.06.2018 в межах виконавчого провадження № 7505859;

- зобовязати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 при здійсненні контролю скасувати своєю постановою постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.06.2018 в межах виконавчого провадження № 7505859.

21.06.2018 року на виконання приписів ч. 2 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, телефонограмою було повідомлено орган державного виконавчої служби про надходження скарги боржника.

Розгляд скарги було призначено на 02.07.2018.

Боржник надав відзив на скаргу стягувача (вх. № 18722 від 02.07.2018) відповідно до якого просить закрити провадження у справі посилаючись на те, що постановою Верховного суду від 10.04.2018 року по справі № 53/421-06 касаційна скарга ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2017, прийняту за наслідками розгляду скарги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишена без задоволення. Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі № 53/421-06 скасована в частині відмови у визнанні неправомірними дій органу Державного виконавчої служби України щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також щодо визнання недійсною постанови державного виконавця від 14.07.2017 у відповідній частині. У скасованій частині ухвалено нове рішення про задоволення скарги на дії органу Державного виконавчої служби України. Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення 25 500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Визнано недійсною постанову державного виконавця від 14.07.2017, винесену в межах виконавчого провадження № 7505859 в частині зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення 25 500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 у справі № 53/421-06 залишено без змін.

Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області надано відзив на скаргу стягувача (вх. № 18717 від 02.07.2018) відповідно до якого заперечує проти скарги, вказує на те, що На виконання постанови Верховного Суду від 10.04.18 по справі № 53/421- 06 державним виконавцем 07.06.18 скасовано постанову від 14.07.17 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 та винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.06.18 в частині стягнення 3 394 435,81 грн. основного боргу, 573 489,65 грн. інфляційних втрат та 62 602,93 грн. 3% річних, яке здійснюється на підставі наказу № 53/421-06, виданого господарським судом Харківської області 16.02.07.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Представники боржника та ВДВС в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечували.

Частиною першою статті 74 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 339 та ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Ухвалу у даній справі по розгляду скарги постановлено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.07.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги та, дослідивши матеріали скарги, відзиви на неї, заслухавши пояснення представників сторін та ВДВС, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх. № 17847 від 20.06.2018) на дії Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.02.2007 позовні вимоги у справі № 53/421-06 задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, п/р 389 в АКБ «Базис» м. Харків, МФО 351760, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» (62371, Харківська область, Дергачівський район, сел. Подвірки, у тому числі п/р 665 в АКБ «Базис» м. Харків, МФО 351760, ) 3 394 435,81 грн. - основного боргу, 573 489,65 грн. інфляційних витрат, 62 602,93 грн. 3% річних, витрати по сплаті державного мита у сумі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. Виконання ухваленого рішення суду розстрочене на шість місяців рівними частинами.

На виконання вищевказаного рішення 16.02.2007 видано відповідний наказ, який було предявлено до примусового виконання до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, а останнім - відкрито виконавче провадження ВП № 82/4 (ЄДРВП № 7505859).

Згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.02.2014 у справі № 53/421-06, змінено сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Харківська ТЕЦ-5» (с. Подвірки, Дергачівський район, Харківська область, 62371, ) на її правонаступника Публічне акціонерне товариство Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) (далі - Стягувач).

Згідно ст. 5 Закону № 1404-УІІІ від 02.06.16 «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень, за якими боржником є, у тому числі, комунальні підприємства.

20.04.07 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області за заявою ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» відкрито виконавче провадження ВП 7505859 з виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 53/421-06 про стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» (62371, Харківська область, Дергачівський район, сел. Подвірки, код ЄДРПОУ 05471,81 грн. основного боргу, 573489,65 грн. інфляційних втрат, 62602,93 грн. 3% річних, 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 31.07.14 про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 18.02.14 по справі № 53/421-06 замінено стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», код 05471230, на ПАТ НАК «Нафтогаз України», код 20077720.

30.11.16 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730-VIII від 03.11.16, яким внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно внесеним змінам підставою для зупинення виконавчого провадження, у тому числі, є:

- включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 16.06.17 № 152 Комунальне Підприємство «Харківські теплові мережі» включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Знаходження КП "Харківські теплові мережі" у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії підтверджено копією наказу від 16.06.17 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України № 152.

У звязку із зазначеними обставинами 14.07.17 вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню було зупинено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

У серпні 2017 року ПАТ НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Харківської області зв скаргою на дії органу державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої просило суд визнати незаконними дії відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 7505859; визнати незаконною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 14.07.17 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.17 у справі № 53/421-06 скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України» задоволено; визнано незаконними дії відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій у межах виконавчого провадження № 7505859; визнано незаконною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859, яку було винесено головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.17 ухвалу місцевого господарського суду зі рправи скасовано; у задоволенні скарги ПАТ НАК «Нафтогаз України» на дії органу державної виконавчої служби відмовлено.

Постановою верховного Суду від 10.04.18 у справі № 53/421-06 касаційну скаргу ПАТ НАК «Нафтогаз України» залишено без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.17 у справі № 53/421-06 скасовано в частині відмови у визнанні неправомірними дій органу Державної виконавчої служби щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також щодо визнання недійсною постанови державного виконавця від 14.07.17 у відповідній частині.

У скасованій частині ухвалити нове рішення про задоволення скарги на дій органу державної виконавчої служби.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 7505859 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення 25500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Визнано недійсною постанову державного виконавця від 14.07.17, винесену в межах виконавчого провадження № 7505859 в частині зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 в частині стягнення 25500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті постанова Харківського апеляційного господарського суду від 07.11.17 у справі № 53/421-06 залишена без змін.

На виконання постанови Верховного Суду від 10.04.18 по справі № 53/421- 06 державним виконавцем 07.06.18 скасовано постанову від 14.07.17 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області зі справи № 53/421-06 та винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.06.18 в частині стягнення 3 394 435,81 грн. основного боргу, 573 489,65 грн. інфляційних втрат та 62 602,93 грн. 3% річних, яке здійснюється на підставі наказу № 53/421-06, виданого господарським судом Харківської області 16.02.07.

Стягувач вважає, що постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, яку винесено 07.06.2018 в межах виконавчого провадження ВП № 7505859 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5, прийнято з порушенням норм чинного законодавства, у звязку з чим остання підлягає скасуванню, оскільки Державним виконавцем невірно застосовано положення норм матеріального права, що регулюють спірні відносини.

На переконання Стягувача, відповідні положення щодо зупинення вчинення виконавчих дій згідно з пунктом 10 частини першої статті 34 Закону № 1404 мають єдину мету - забезпечення врегулювання заборгованості Боржника згідно з механізмами, визначеними Законом № 1730.

Стягувач вказує, що заборгованість, яка підлягає стягненню з Боржника на підставі рішення Господарського суду Харківської області по справі № 53/421-06. виникла не у звязку з несвоєчасністю розрахунків останнього за спожитий природний газ, а у звязку з несвоєчасністю розрахунків за теплову енергію.

Враховуючи вищевикладене стягувач вважає, що зазначені обставини взагалі унеможливлюють застосування до вказаних правовідносин норм Закону № 1730, а отже і пункту 10 частини першої статті 34 Закону № 1404 в межах виконавчого провадження № 7505859.

Суд не погоджується з доводами стягувача, викладеними у скарзі на дії Державного виконавця, виходячи з наступного.

Статтями 6, 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, в тому числі виконавчої, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Питання, повязані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, загалом врегульовано, зокрема, Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 10 ч. І ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Водночас ч. 4 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. І цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Згідно з приписами ч. 6 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження", у випадку, передбаченому п. 10 ч. І ст.34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі п. 10 ч. І ст. 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає.

30.11.16 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730-VIII від 03.11.16, яким внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно внесеним змінам підставою для зупинення виконавчого провадження, у тому числі, є:

- включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 16.06.17 № 152 Комунальне Підприємство «Харківські теплові мережі» включене до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Знаходження КП "Харківські теплові мережі" у Реєстрі теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії підтверджено копією наказу від 16.06.17 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України № 152.

Так, пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками [підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), а частиною четвертою статті 34 Закону унормовано, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року, а саме крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду (аналогічна правова позиція викладена, зокрема і в постановах Верховного Суду від 28.02.2018 зі справи № 917/1086/16 та від 22.03.2018 зі справи 922/4398/14).

Наведеним спростовується твердження ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про те, що пункт 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" не може бути застосований, у тому числі і до правовідносин, пов'язаних із розрахунками за теплову енергію.

Згідно з приписами статті 1 Закону № 1730 під заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону розуміється, зокрема кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води; кредиторська заборгованість перед постачальником електричної енергії підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); постачальник природного газу у відповідності приписів наведеного Закону - це Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та її дочірня компанія "Газ України"; процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості; реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - це державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства; спожиті енергоносії - спожиті природний газ, електрична енергія; учасники процедури врегулювання заборгованості - це підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За наведених обставин, встановивши законність дій державного виконавця у винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 07.06.18 в частині стягнення 3 394 435,81 грн. основного боргу, 573 489,65 грн. інфляційних втрат та 62 602,93 грн. 3% річних, яке здійснюється на підставі наказу № 53/421-06, виданого господарським судом Харківської області 16.02.07 в межах виконавчого провадження № 7505859 (на підставі пункту 10 частини першої статті 34 та статті 35 Закону України "Про виконавче провадження"), суд відмовляє в задоволенні скарги стягувача.

Стосовно ж клопотання боржника щодо закриття провадження у справі, викладеного у відзиві на скаргу стягувача, на тій підставі, що судом вже було прийнято рішення, яке набрало законної сили, у справі між тими ж сторонами та про той же предмет спору і з тих самих підстав, суд зазначає, що предметом спору по скаргам стягувача заявленим у серпні 2017 року (вх. № 215) та у червні 2018 року (вх. №17847) є різні постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області , а тому й підстави для закриття провадження по скарзі в даному випадку відсутні.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст. ст. 74, 232, 233, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх. № 17847 від 20.06.2018) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 04.07.2018

Суддя ОСОБА_1