КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р. м. Київ Справа№ 910/2042/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

без виклику сторін

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 (повний текст складено 11.05.2018) про зупинення провадження

у справі № 910/2042/18 (суддя Балац С.В.)

за позовом Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами

до Державного підприємства "ЦЕНТР ОЦІНКИ ТА ІНФОРМАЦІЇ"

про стягнення 2 071 096,87 грн.

за зустрічним позовом Державного підприємства "ЦЕНТР ОЦІНКИ ТА ІНФОРМАЦІЇ"

до Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами

про визнання недійсним додатку до договору

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 провадження у справі № 910/2042/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/4262/18.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, скаржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права (ст. 227 ГПК України).

Апелянт вказує, що розгляд справи №910/4262/18 жодним чином не впливає на розгляд справи №910/2042/18, оскільки визнання або не визнання Додаткової угоди № 2 до Договору недійсною жодним чином не вплине на встановлення факту наявності або відсутності заборгованості по даному Договору.

На переконання апелянта, зібрані докази у даній справі дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду, відсутні об'єктивні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами 30.05.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 у справі №910/2042/18 поновлено Державному підприємству Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження у справі, яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2018 Державне підприємство державне видавництво "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "ЦЕНТР ОЦІНКИ ТА ІНФОРМАЦІЇ" про стягнення 1 781 559,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором про закупівлю послуг з друку та доставки видання "Офіційний вісник України" від 19.09.2017 № 1909/17, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 1 781 559,45 грн., з яких: 1 606.966,47 грн. - основна заборгованість, 67 943,87 грн. - пеня, 80 016,07 грн. - штраф, 7 387,00 грн. - 3 % річних та 19 246,04 грн. - інфляційні втрати.

У березні 2018 до господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства "ЦЕНТР ОЦІНКИ ТА ІНФОРМАЦІЇ" до Державного підприємства державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" державного управління справами про визнання недійсним додатку до договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що додаток № 4 до договору про закупівлю послуг з друку та доставки видання "Офіційний вісник України" від 19.09.2017 № 1909/17 був укладений з порушенням ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі".

07.05.2018 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) про зупинення провадження у справі № 910/2042/18.

Вказане клопотання мотивоване тим, що розгляд даної справи, предметом якої є порушення грошового зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором про закупівлю послуг з друку та доставки видання "Офіційний вісник України" від 19.09.2017 № 1909/17, є неможливим до розгляду господарської справи №910/4262/18, предметом якої є, визнання Додаткової угоди недійсною, на підставі якої до відповідача (позивача за зустрічним позовом) перейшли права та обов'язки по Договору про закупівлю послуг з друку та доставки видання "Офіційний вісник України" від 19.09.2017 №1909/17.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі №910/4262/18 є визначальними при вирішенні спору у справі № 910/2042/18, а тому зазначені справи є пов'язаними одна з одною, що свідчить про наявність об'єктивної неможливості розгляду справи № 910/2042/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду міста Києва №910/4262/18.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі, оскільки, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд безпідставно зупинив провадження у даній справі, оскільки не позбавлений можливості самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги як зустрічні, так і первісні, надати правову оцінку доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Пунктом 5 частиною 1 статті 227 ГПК України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка в силу ст.234 ГПК України має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

У відповідності до п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що обставини, на які посилається суд першої інстанції при зупиненні провадження, як на такі, що унеможливлюють розгляд справи №910/2042/18, такими по своїй суті не є, оскільки незалежно від результату розгляду справи №910/4262/18, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 910/2042/18.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Колегія суддів звертає увагу на відсутність в матеріалах справи копії позовної заяви у справі №910/4262/18, а відтак і не дослідження судом першої інстанції її змісту, що потягло за собою бездоказове припущення про пов'язаність справ, та неможливість розгляду даної справи до вирішення судом справи №910/4262/18.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку по справі, зупинивши провадження у даній справі № 910/2042/18 до вирішення іншої справи № 910/4262/18, яка розглядається Господарським судом міста Києва.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 07.05.2017 про зупинення провадження у справі №910/2042/18 підлягає скасуванню з направленням справи №910/2042/18 до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства Державного видавництва "ПРЕСА УКРАЇНИ" Державного управління справами на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 у справі №910/2042/18 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.05.2018 про зупинення провадження у справі №910/2042/18 скасувати.

3. Справу №910/2042/18 повернути до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

С.А. Гончаров