ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/824/18

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

без виклику представників сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт"

юридична адреса: 48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Шевченка, буд 171

поштова адреса: 79002, м. Львів, а/с 10880,

до Фізичної особи-підприємця Мамедова Шабана Рамазана Огли

07442, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості

обставини справи:

До господарського суду Київської області (вх. №844/18 від 20.04.2018) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" до Фізичної особи-підприємця Мамедова Шабана Рамазана Огли про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням грошових зобов'язань за Договором поставки товарів № РЕ/K1/33/17 від 03.07.2017.

Крім того, у позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Жодних документів на адресу суду від відповідача не надходило.

Судом враховано, що ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлена судом на адресу відповідача, що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 07442, Київська обл., Броварський р-н., смт Велика Димерка, вул. Щорса, буд. 19, згідно з наявним у матеріалах справи витягом № НОМЕР_1 станом на 27.04.2018, та повернута ПАТ «Укрпошта» із зазначенням причини - «за закінченням встановленого строку зберігання».

За приписом пункту 5 частини 4 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження (місце проживання або інша адреса, за якою здійснюється зв'язок з фізичною особою - підприємцем).

Відповідно до статті 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, винесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на вказані положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд справи щодо нього у господарському суді.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань з оплати товару, що ним отриманий за Договором поставки товарів № РЕ/К1/33/17 від 03.07.2017.

Узагальнені доводи учасників справи

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферозім»

1. Позивач поставив на адресу відповідача товар за Договором № РЕ/К1/33/17 від 03.07.2017 на суму 49018,90 грн., що підтверджується видатковими накладними № КЛ000002618 від 24.07.2017 на суму 12193,72 грн., № КЛ000003505 від 28.09.2017 на суму 15850,01 грн., № КЛ000003987 від 28.09.2017 на суму 11901,25 грн., № КЛ000003988 від 28.09.2017 на суму 9073,92 грн.

2. Відповідач за товари, що отримані за видатковими накладними, розрахувався лише частково, з порушенням строків, що зазначені у пункті 4.1 Договору, що підтверджується меморіальним ордером № @2PL278811 від 15.09.2017 на суму 12193,72 грн., меморіальним ордером № @2PL660769 від 29.09.2017 на суму 15850,01 грн., платіжним дорученням № @2PL998394 від 04.12.2017 на суму 4000,00 грн., тобто, всього на суму 32043,73 грн.

3. Станом на момент подання позову, заборгованість відповідача за отриманий товар становить 16975,17 грн.

4. На адресу відповідача направлена претензія з вимогою сплатити основний борг у розмірі 16975,17 грн.

5. У зв'язку із порушенням строків оплати, позивач нарахував штраф у розмірі 3395,03 грн., пеню у розмірі 1878,49 грн., 28% річних у розмірі 2477,92 грн., інфляційні втрати у розмірі 965,47 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області 27.04.2018 відповідачу встановлено строк для подання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відзиву відповідачем не подано, жодних документів на адресу суду від нього не надходило.

Норми права, що підлягають застосуванню

Як встановлено судом, між сторонами укладено договір поставки № РЕ/К1/33/17 від 03.07.2017.

Цивільні зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До обов'язків покупця частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України відносить обов'язок оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін).

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського кодексу України та статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України установлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка полягає у тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи

1. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач поставив на адресу відповідача товар, що підтверджується наданими видатковими накладними, що підписані з обох сторін: № КЛ000002618 від 24.07.2017 на суму 12193,72 грн., № КЛ000003505 від 28.09.2017 на суму 15850,01 грн., № КЛ000003987 від 28.09.2017 на суму 11901,25 грн., № КЛ000003988 від 28.09.2017 на суму 9073,92 грн.,тобто, всього на 49018,90 грн.

2. Відповідач за товар, що поставлений, розрахувався частково, що підтверджується меморіальним ордером: від 15.09.2017 на суму 12193,72 грн., від 29.09.2017 на суму 15850,01 грн., платіжним дорученням від 04.12.2017 на суму 4000,00 грн., тобто, всього на суму 32043,73 грн.

3. Отже, станом на момент подання позовної заяви, сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 16975,17 грн.

4. Відповідач контррозрахунку суми основного боргу, штрафу, 28% річних, пені та інфляційних втрат не надав.

Практика Європейського суду з прав людини, яка була застосована під час розгляду справи

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з урахуванням юридичної сили правового акта в ієрархії національного законодавства та з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Проаналізувавши практику Європейського суду, судом взято до уваги, рішення від 19 лютого 2009 року (справа «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) згідно з яким встановлено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висновки за результатами розгляду позовної заяви

Надаючи правову оцінку доказам, що надані суду, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, господарський суд зазначає таке.

1. Між сторонами укладено договір поставки № РЕ/К1/33/17від 03.07.2017.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, форма оплати: передоплата у розмірі 0 % від загальної вартості партії товару, що поставляється. Решта суми - протягом 30 календарних днів від дати отримання товару уповноваженою особою покупця.

Згідно з пунктом 5.2 Договору, у випадку порушення стоків, передбачених даним Договором, винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Відповідно до пункту 5.3 Договору, у випадку прострочення оплати поставленого товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару.

Пунктом 5.5. Договору встановлено, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику 28% річних від простроченої суми.

2. Відповідачем частково сплачено: 15.09.2017 на суму 12193,72 грн., 29.09.2017 на суму 15850,01 грн., 04.12.2017 на суму 4000,00 грн., тобто, всього на суму 32043,73 грн.

3. Оскільки, відповідачем частину вартості товару не оплачено і строки виконання цього зобов'язання порушені, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано штрафні санкції, відсотки річних та інфляційні втрати.

4. Перевіривши розрахунки штрафу, пені, 28% річних та інфляційних втрат, що здійснені позивачем, суд відзначає, що вони є арифметично вірними.

Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

5. Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" (юридична адреса: 48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Шевченка, буд 171, поштова адреса: 79002, м. Львів, а/с 10880, ) до Фізичної особи-підприємця Мамедова Шабана Рамазана Огли (07442, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мамедова Шабана Рамазана Огли (07442, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферозіт" (юридична адреса: 48100, Тернопільська обл., м. Теребовля, вул. Шевченка, буд 171, поштова адреса: 79002, м. Львів, а/с 10880, ) 16975,17 грн (шістнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять гривень сімнадцять копійок) основного боргу, 3395,03 грн. (три тисячі триста дев'яносто п'ять гривень три копійки) штрафу, 1878,49 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень сорок дев'ять копійок) пені, 2477,92 грн. (дві тисячі чотириста сімдесят сім гривень дев'яносто дві копійки) 28 % річних, 965,47 грн. (дев'ятсот шістдесят п'ять гривень сорок сім копійок) інфляційних втрат, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.06.2018.

Суддя С.О. Саванчук