ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" липня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/1282/18

Суддя господарського суду Одеської області Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву стягувача Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 25, ) в особі відокремленого підрозділу "Науково-проектний центр розвитку Об'єднаної енергетичної системи України" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (04112, м. Київ, вул. Дорожицька, 11/8, ) за вх.№1377/18 від 25.06.2018р.

до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Геофізікпро" (65123, м. Одеса, вул. Марсельська, 42, оф. 166, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Геофізікпро" 22279,17 грн., з яких: 12250 грн. - заборгованість за договором №13-4/3057-17/138/10-2017 від 27.10.2017р. щодо повернення авансового платежу, 6755,51 грн. - пеня, 2858,33 грн. - штраф, 330,75 грн. - індекс інфляції, 84,58 грн. - 3% річних

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Науково-проектний центр розвитку Об'єднаної енергетичної системи України" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Геофізікпро" 22279,17 грн., з яких: 12250 грн. - заборгованість за договором №13-4/3057-17/138/10-2017 від 27.10.2017р. щодо повернення авансового платежу, 6755,51 грн. - пеня, 2858,33 грн. - штраф, 330,75 грн. - індекс інфляції, 84,58 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

При цьому грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня та штраф за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобовязання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобовязань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені та штрафу була передбачена договором. Хоча вимоги про сплату пені та штрафу і мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, що унеможливлює їх розгляд в порядку наказного провадження.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином вимоги в частині стягнення річних та інфляційних також не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що оскільки стягнення пені та штрафу є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, правовим наслідком порушення зобов'язання, а також враховуючи можливість стягнення в порядку наказного провадження лише неоспорюваної заборгованості, вимоги про стягнення пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до чп.3 ч.1, ч.3 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних.

При цьому судовий збір, сплачений заявником за подання заяви про видачу судового наказу в цій частині покладається на Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Науково-проектний центр розвитку Об'єднаної енергетичної системи України" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Керуючись ст.151, п.3 ч.1, ч.3 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Науково-проектний центр розвитку Об'єднаної енергетичної системи України" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Геофізікпро" пені у розмірі 6755,51 грн., штрафу у розмірі 2858,33 грн., індексу інфляції у розмір 330,75 грн. та 3% річних у розмірі 84,58 грн.

2.Судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 79,32 грн. покласти на Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Науково-проектний центр розвитку Об'єднаної енергетичної системи України" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Ухвала набирає чинності 02.07.2018р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець