УХВАЛА

м. Київ

10.07.2018Справа № 910/8746/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака Олексія Миколайовича, розглянувши заяву стягувача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6) про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Захарової Людмили Євгеніївни (АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості у розмірі 4 051,64 грн., з яких 3 704,40 грн. основного боргу, 248,78 грн. інфляційних втрат, 51,69 грн. 3% річних та 46,77 грн. нарахованої пені, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов'язання за договором № 215/902 від 23.06.2017 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2018 до Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6) із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Захарової Людмили Євгеніївни (АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості у розмірі 4 051,64 грн., з яких 3 704,40 грн. основного боргу, 248,78 грн. інфляційних втрат, 51,69 грн. 3% річних та 46,77 грн. нарахованої пені, що виникла внаслідок порушення останнім грошового зобов'язання за договором № 215/902 від 23.06.2017 про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

10.07.2018 за вказаною заявою Господарським судом міста Києва був виданий судовий наказ за вимогою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» про стягнення з Фізичної особи-підприємця Захарової Людмили Євгеніївни основного боргу у сумі 3 704,40 грн.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника нарахованих 248,78 грн. інфляційних втрат, 51,69 грн. 3% річних та 46,77 грн. пені, суддя приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що індекс інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, а також нарахована пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов'язання.

Відтак, заявлені вимоги про стягнення з відповідача, за несвоєчасне здійснення оплати за надані послуги, нарахованих 248,78 грн. інфляційних втрат, 51,69 грн. 3% річних та 46,77 грн. пені не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Захарової Людмили Євгеніївни про стягнення 248,78 грн. інфляційних втрат, 51,69 грн. 3% річних та 46,77 грн. пені.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Спичак О.М.