ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2018р. Справа №905/500/18

за позовом: Керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м.Покровськ

до відповідача 1: Селидівської міської ради Донецької області, м.Селидове,

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія», м.Селидове,

про визнання незаконним рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, зобов'язання повернути земельну ділянку

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бондаренко Ю.В.

Справа розглядалась за правилами загального позовного провадження

У засіданні брали участь:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явились

прокурор: Алекаєв Ю.В. - за посв.

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області, м.Покровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідачів, Селидівської міської ради Донецької області, м.Селидове, Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія», м.Селидове про:

- визнання незаконним рішення Селидівської міської ради Донецької області №7/11-452 від 17.08.2016р. «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія», в частині передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» земельної ділянки площею 4,9676 га з кадастровим номером НОМЕР_2;

- визнання недійсним договору від 02.09.2016р. оренди земельної ділянки площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн з кадастровим номером НОМЕР_2, укладеного Селидівською міською радою Донецької області з Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія» та зареєстрованого у відділі державної реєстрації Новогродівської міської ради за №16338774;

- зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія» повернути Селидівській міській раді Донецької області земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що рішення Селидівської міської ради Донецької області №7/11-452 від 17.08.2016р. «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» прийнято з порушенням приписів чинного законодавства, без проведення земельних торгів. Звернення прокурора до суду з розглядуваним позовом мотивоване потребою захистити інтереси держави, якою надано право розпорядження органам місцевого самоврядування землями територіальних громад в порядку та у спосіб, передбачені Земельним кодексом України.

Відповідачі у жодне судове засідання не з'явились, відзиву у встановлений судом строк не надали, будь-яких пояснень по суті справи не представили, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми ст.43 вказаного кодифікованого акту України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність відповідачів не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд встановив:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01.12.2014р. по справі №242/3320/14-ц (провадження № 2-о/242/100/14) визнано відумерлою спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) в розмірі 6,53 гектар, на яку померлій ОСОБА_1 видано сертифікат на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна» НОМЕР_1 та визнано за територіальною громадою Селидівської міської ради право власності на земельну частку (пай) в розмірі 6,53, вартістю 61421,01 грн.

Рішенням № 7/6-199/1 від 23.03.2016р. Селидівської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (відумерла спадщина) територіальній громаді м. Селидового в особі Селидівської міської ради» було вирішено затвердити проект землеустрою щодо організації території земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (відумерла спадщина) територіальній громаді м.Селидового в особі Селидівської міської ради, юридична адреса: м.Селидове, вул.К.Маркса, 8.

Також зазначеним рішенням вирішено територіальній громаді м.Селидового в особі Селидівської міської ради, , оформити право комунальної власності на земельну ділянку (земельну частку (пай) (відумерла спадщина) з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 4,9676 га, яка розташована на території Селидівської міської ради Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до вимог чинного законодавства.

17.08.2016 р. Селидівською міською радою Донецької області було прийнято рішення №7/11-452 «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія», згідно п.1 якого передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» в оренду земельні частки (паї) (відумерла спадщина) з кадастровими номерами:

- НОМЕР_2, площею 4,9676 га,

- НОМЕР_3, площею 4,9496 га,

розташовані на території Селидівської міської ради в колишньому КСП «Україна», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років з орендною платою у розмірі 470,33 грн кожна щомісяця, що становить 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Селидівської міської ради (згідно з додатком).

Пунктом 2 вказаного рішення зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія» в місячний термін укласти договір оренди землі з міською радою та здійснити державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

02.09.2016р. між Селидівською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія» (орендар) було укладено договір оренди землі №233, за змістом п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення Селидівської міської ради, яка знаходиться на території Селидівської міської ради (рішення Селидівської міської ради від 17.08.2016р. №7/11-452).

В оренду передається земельна ділянка площею 4,9676 га, у тому числі 4,9676 га рілля (п.2 договору №233 від 02.09.2016р.).

Відповідно до п.5 укладеного відповідачами правочину нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 188131,14 грн (витяг з документації із землеустрою про вартість сільськогосподарських угідь від 16.03.2016р. №280).

Згідно п.8 спірного договору оренди землі останній укладено на десять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 470,33 грн щомісяця, що становить 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п.9 договору №233 від 02.09.2016р.).

Відповідно до п.п.15, 16 вказаного договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки - за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення.

Згідно п.18 договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту землеустрою. Підставою розроблення технічної документації із землеустрою є рішення №6/67-1577/1 від 16.10.2015р. Селидівської міської ради. Організація розроблення технічної документації із землеустрою і витрати, пов'язані з цим, покладаються на орендаря.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 43 договору №233 від 02.09.2016р.).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №113931399 від 14.02.2018р. даний договір зареєстрований 12.09.2016р.

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки б/н від 02.09.2016р. орендодавець передав, а орендар прийняв в строкову оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 4,9676 га з кадастровим номером НОМЕР_2 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст.3 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом ст.124 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Отже, виходячи з вищезазначених приписів норм земельного законодавства, спірна земельна ділянка могла бути передана в оренду з дотриманням процедури визначеної чинним законодавством.

Проведення земельних торгів щодо земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них здійснюється за рішенням організатора земельних торгів, у якому зазначаються: перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; стартова ціна лота; строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах; особа, уповноважена організатором земельних торгів на укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, яка або право на яку виставляється на земельні торги (ч.4 ст.135 Земельного кодексу України).

Виходячи з приписів ч.5 ст.135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та їх виконавцем. Фінансування організації та проведення земельних торгів здійснюється організатором земельних торгів або їх виконавцем відповідно до договору, укладеного між ними, у тому числі за рахунок реєстраційних внесків учасників земельних торгів.

Недотримання цієї процедури є порушенням органом місцевого самоврядування господарської компетенції під час укладення договору оренди землі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 у справі №3-22гс14.

Згідно зі ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Згідно зі ст.393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, підставами для визнання правового акту органу державної влади недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Як було встановлено судом, рішення №7/11-452 від 17.08.2016р. Селидівської міської ради Донецької області «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» в частині передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» земельної ділянки площею 4,9676 га з кадастровим номером НОМЕР_2, суперечить вимогам ст.123, 124, ст.135, ст.137 Земельного кодексу України.

Відповідно до п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора в частині визнання недійсним рішення №7/11-452 від 17.08.2016р. Селидівської міської ради Донецької області «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» в частині передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» земельної ділянки площею 4,9676 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України, ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин 1-3, 5 ст.203 Цивільного кодексу України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Згідно п. 2.1 постанови №11 від 29.05.2013р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи матеріали справи, суд зазначає, що оскаржуваний правочин не відповідає вимогам законодавства щодо надання в користування земельної ділянки. При цьому, судом береться до уваги, що відповідачу 2 фактично було надано в користування земельну ділянку поза процедурою торгів.

Враховуючи вищенаведені положення та обставини справи, укладений між відповідачами договір від 02.09.2016р. оренди земельної ділянки площею суперечить вищенаведеним вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсними відповідно до норм ст.215 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що вимога позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія» повернути Селидівській міській раді Донецької області земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн, пов'язана з правом користування відповідачем 2 цією земельною ділянкою.

Статтею 216 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відтак, земельна ділянка, яка знаходиться на території Селидівської міської ради з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,9676 га, підлягає звільненню Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія» та поверненню Селидівській міській раді, як правовий наслідок недійсності спірного договору.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсним договору від 02.09.2016р. оренди земельної ділянки площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн з кадастровим номером НОМЕР_2, укладеного Селидівською міською радою Донецької області з Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія» та зареєстрованого у відділі державної реєстрації Новогродівської міської ради за №16338774 та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія» повернути Селидівській міській раді Донецької області земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 6345,97 грн підлягає стягненню з відповідачів на користь Прокуратури Донецької області, як платника згідно з платіжним дорученням №389 від 01.03.2018р.

Дослідивши докази, які наявні у матеріалах справи, керуючись ст.ст.46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати незаконним рішення Селидівської міської ради Донецької області №7/11-452 від 17.08.2016р. «Про передачу в оренду земельних часток (паїв) (відумерла спадщина) Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія», в частині передачі в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврія» земельної ділянки площею 4,9676 га з кадастровим номером НОМЕР_2.

Визнати недійсним договір від 02.09.2016р. оренди земельної ділянки площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн з кадастровим номером НОМЕР_2, укладений Селидівською міською радою Донецької області з Товариством з обмеженою відповідальністю «Таврія» та зареєстрованого у відділі державної реєстрації Новогродівської міської ради за №16338774.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврія» (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Козацька, буд.39, ) повернути Селидівській міській раді Донецької області (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Карла Маркса, буд.8, ) земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,9676 га вартістю 188131,14 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія» (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Козацька, буд.39, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 3172,98 грн.

Стягнути з Селидівської міської ради (85400, Донецька обл., м.Селидове, вул.Карла Маркса, буд.8, ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Університетська, буд.6, ; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір в сумі 3172,99 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 19.06.2018р.

Повний текст рішення складено та підписано 27.06.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця