ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.Справа № 922/1381/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Каюков Ю.В.

за участі представників:

позивача: Шевченко Г.М. (особисто)

відповідача: не з'явився

за результатами підготовчого провадження розглянувши у підготовчому провадженні відзив (вх. № 17794 від 20.06.2018 р.) та заяву (вх. № 18680 від 02 липня 2018 року) відповідача про визнання позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця Шевченко Галини Миколаївни, смт. Мала Данилівка до приватного акціонерного товариства "Автосервіс-АТП 16327", м. Харків про стягнення коштів у розмірі 765 000,00 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно-апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/1381/18

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець Шевченко Галина Миколаївна, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, приватного акціонерного товариства "Автосервіс-АТП 16327", про стягнення 765 00,00 грн. суми боргу, яка виникла за договором на надання юридичних послуг від 02 січня 2016 року, укладеного між позивачем та відповідачем. Водночас, в третьому абзаці прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено клопотання про відстрочення оплати судового збору до винесення рішення по суті у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання фізичній особи-підприємцю Шевченко Галини Миколаївни про відстрочення сплати судового збору; позовну заяву фізичної особи-підприємця Шевченко Галини Миколаївни залишено без руху. Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27 червня 2018 року. Протокольними ухвалами господарського суду Харківської області від 27 червня 2018 року долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, на підставі ст.ст. 42, 165, 169, 170, 177, 232 ГПК України; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03 липня 2018 року, на підставі ст. 177, п. 3 ч. 5 ст. 183 ГПК України. Після перерви 03 липня 2018 року підготовче засідання в межах підготовчого провадження було продовжено. Відповідач в дане судове засідання свого уповноваженого представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами відповідача, долученми до матеріалів справи протокольними ухвалами від 03 липня 2018 року. Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 липня 2018 року відмовлено в задоволені заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт" про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача (вх. № 18575 від 27 червня 2018 року). Протокольною ухвалою від 03 липня 2018 року долучено до матеріалів справи відповідь на відзив (вх. 18933 від 03.07.2018 р.), в порядку ст. 166 ГПК України.

Розглянувши заяву відповідача про визнання позову (відзив - вх. № 17794 від 20 червня 2018 р.; заява - вх. № 18680 від 03 липня 2018 р.), виходячи зі змісту статей 185 (частина 3 даної статті) та 191 ГПК України, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів учасників справи фактичним обставинам справи, суд задовольняє вказану заяву відповідача виходячи з наступного.

02 січня 2016 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено договір надання юридичних послуг. Відповідно до п.п 1.1., 1.2, 1.3 договору, виконавець зобов'язується здійснити юридичне обслуговування замовника на платній основі,, зокрема, але не виключно: надавати усні консультації з правових питань, проводити юридичний аналіз договорів (проектів договорів), які замовник укладає з третіми особами, за необхідності представляти інтереси замовника у судах, складати необхідні процесуальні документи, надавати інші юридичні послуги, обсяг яких встановлюється сторонами у заявках та рахунках, які виставляються виконавцем - замовнику, а замовник зобов'язується прийняти надання виконавцем послуги на оплатній їх. Конкретний зміст юридичних послуг зазначається у письмових заявках та рахунках та зумовлює обсяг та вартість послуг, що надаються виконавцем замовнику. По факту виконання робіт сторони підписують акти виконаних робіт. Початок виконання обов'язків визначається набранням цим договором чинності. Вартість юридичних послуг, що надаються за цим договором встановлюється у рахунках та актах виконаних робіт. Вартість юридичних послуг, що надаються за цим договором встановлюється у рахунках та актах виконаних робіт, які підписуються у двосторонньому порядку та є невід'ємною частиною даного договору. Виконавець зобов'язаний надати замовнику юридичні послуги особисто. Замовник зобов'язується вчасно та у повному обсязі сплачувати за надані юридичні послуги суму, визначену в рахунках (п.п. 3.1 та 4.2 договору). Оплата юридичних послуг здійснюється замовником на підставі рахунку виконавця протягом 3-х банківських днів з моменту отримання. (п. 5.1 договору). Припинення цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, що мали місце в період дії (п. 6.1 договору). Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту укладання та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Як вказує позивач, ним в повному обсязі виконано свої зобов'язання за договором, а саме надано відповідачеві юридичні послуги на загальну суму 765 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт: від 29.01.2016 року на суму 30 000,00 грн.; від 29.02.2016 року на суму 50 000, 00 грн.; акт від 31.03.2016 року на суму 40 000, 00 грн.; акт від 29.04.2016 року на суму 25 000,00 грн.; акт від 31.05.2016 року на суму 35 000,00 грн.; акт від 30.06.2016 року на суму 50 000, 00 грн.; акт від 29.07.2016 року на суму 30 000,00 грн.; акт від 30.08.2016 року на суму 40 000, 00 грн.; акт від 29.09.2016 року на суму 25 000,00 грн.; акт від 31.10.2016 року на суму 50 000,00 грн.; акт від 30.11.2016 року на суму 50 000,00 грн.; акт від 30.12.2016 року на суму 45 000,00 грн.; акт від 31.01.2017 року на суму 40 000,00 грн.; акт від 31.02.2017 року на суму 45 000, 00 грн.; акт від 31.03.2017 року на суму 50 000,00 грн.; акт від 28.04.2017 року на суму 50 000,00 грн.; акт від 31.05.2017 року на суму 45 000,00 грн. акт від 30.06.2017 року на суму 40 000,00 грн. акт від 28.07.2017 року на суму 25 000,00 грн. На оплату юридичних послуг позивач виставив відповідачу рахунки за період з січня 2016 року по липень 2017 року, а саме: № 1 від 03.01.2016 року, отриманий відповідачем 04.01.2016 року; № 2 від 03.02.2016 року, отриманий відповідачем 04.02.2016 року; № 3 від 02.03.2016 року, отриманий відповідачем 03.03.2016 року; № 4 від 02.04.2016 року, отриманий відповідачем 02.04.2016 року; № 5 від 04.05.2016 року, отриманий відповідачем 05.05.2018 року, № 6 від 02.06.2016 року, отриманий відповідачем 03.06.2016 року; № 7 від 02.07.2016 року, отриманий відповідачем 02.07.2016 року; № 8 від 03.08.2016 року, отриманий відповідачем 03.08.2016 року; № 9 від 02.09.2016 року, отриманий відповідачем 03.09.2016 року; № 10 від 01.10.2016 року, отриманий відповідачем 02.10.2016 року; № 11 від 02.11.2016 року, отриманий відповідачем 02.11.2016 року; № 12 від 02.12.2016 року, отриманий відповідачем 03.12.2016 року; № 13 від 03.01.2017 року, отриманий відповідачем 04.01.2017 року; № 14 від 02.02.2017 року, отриманий відповідачем 03.02.2017 року; № 15 від 01.03.2017 року, отриманий відповідачем 02.03.2017 року; № 16 від 02.04.2017 року, отриманий відповідачем 03.04.2017 року; № 19 від 03.05.2017 року, отриманий відповідачем 04.05.2017 року; № 20 від 01.06.2017 року отриманий відповідачем 02.06.2017 року; № 21 від 02.07.2017 року, отриманий відповідачем 03.07.2017 року. Водночас, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, вартість отриманих послуг не сплатив, що й стало для позивача підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і відзиву відповідача суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України). Абзац 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів здійснення оплати за господарською операцією відповідач суду не надав з посиланням на скрутне фінансове становище, водночас позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України). Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно приписів ст. 7 ГПК України правосуддя, в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб. Дана норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. У відповідності до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи вищевказані обставини та несплату відповідачем боргу, визнання його наявності відповідачем, суд приходить до висновку обґрунтованості позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 765 000, 00 грн., доведеними матеріалами справи, правомірними, відповідно, підлягаючими задоволенню у повному обсязі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 11 475,00 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. ст. 161, 177, 178, 181, 182, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 191, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Автосервіс-АТП 16327" (61000, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 88, ) на користь фізичної особи-підприємця Шевченко Галини Миколаївни (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) суму боргу за договором на надання юридичних послуг від 02 січня 2016 року у розмірі 765 000,00 грн. та 11 475,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено 06.07.2018 р.

Суддя Н.В. Калініченко

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.