РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2018Справа № 910/4841/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії

«Енергогзбут»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Енерго»

про стягнення 68.748,66 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

19.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Енергогзбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Енерго» про стягнення 68.748,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2017 між сторонами укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053. Згідно умов договору позивачем було перераховано відповідачу аванс в розмірі 50 % від вартості робіт, на суму 58.465,20 грн. Однак, у визначений договором строк акт приймання-передачі виконаних робіт відповідачем надано не було. Позивач вважає договірні відносини розірваними з моменту направлення відповідачу вимоги (лист-відмова від 07.03.2018), а тому просить стягнути з відповідача 68.748,66 грн., з яких: 58.465,20 грн. сплаченого авансу та 10.283,46 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4841/18; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 16.05.2018 до відділу діловодства суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю посилаючись на те, що в договорі сторони визначили, що основною умовою для початку виконання робіт є отримання всіх необхідних документів (вихідних даних). Відповідач звертався до позивача з листами про необхідність надання вихідних даних для вчасного виконання проектних робіт. Також відповідач зазначає, що звертався до позивача з листом в якому пропонував розглянути можливість продовжити договір до 30.04.2018. Проте відповідні пропозиції та вимоги відповідача залишились з боку позивача не виконаними. Свої зобов'язання відповідачем виконувались в порядку, встановленому договором, але у зв'язку з несвоєчасним та не повним наданням позивачем вихідних даних, у відповідності до умов п. 4.1 договору відповідач не зміг вчасно розпочати, виконати та в свою чергу завершити роботи передбачені предметом договору.

Позивачем 25.05.2018 до відділу діловодства суду подано заперечення на відзив відповідача, в яких зазначає, що вихідні дані в розумінні положень Порядку містяться в додатку 2 до договору та були надані замовником виконавцю одночасно з підписанням договору, а також, додаткові дані були надіслані на його електронну пошту, тобто, у відповідача були в наявності усі дані, необхідні для початку робіт. Однак, виконавець жодного разу не здійснив виїзд своїх фахівців на об'єкт проектування для проведення обстеження обсягів робіт, отже, це також свідчить про те, що всі необхідні дані для виконання передбачених умовами договорів робіт, у замовника були наявні. Вважає, що позивачем вживались усі заходи, необхідні для належного виконання нею зобов'язання, зокрема, на рахунок підприємства відповідача, на виконання п. 3.5 договору, було вчасно перераховано авансовий платіж в розмірі 50% від вартості робіт, на його адресу були направлені вихідні дані по об'єкту, та неодноразово направлялись листи, у тому числі, і електронні, з роз'ясненням порядку й способу отримання усіх необхідних виконавцю додаткових вихідних даних для виконання робіт, про місце отримання необхідної інформації, про контактних осіб. Однак, виконавцем ніяких заходів, необхідних для належного виконання ним зобов'язання, взагалі не вживалось. Він не виявив бажання та по суті відмовився отримати додаткові дані в порядку та спосіб, визначені замовником, та розпочати роботи, звинувачуючи замовника в ненаданні йому вихідних даних. Сторони погодили, що строк виконання робіт - не пізніше 31.12.2017. Коли в результаті бездіяльності виконавця, очевидним стало невиконання робіт у визначений договором строк, 18.01.2018 на адресу відповідача було направлено претензію з вимогами надати Філії «Енергозбут» ПАТ «Укрзалізниця» у строк до 31.01.2018 виконані проектно-вишукувальні роботи та акт приймання-передачі робіт, або повернути суму сплаченого авансового платежу. Важливою є та обставина, що даний договір було укладено на виконання Інвестпрограми ПАТ «Укрзалізниця» на 2017 рік, яка діє до 31.12.2017, тобто, продовжувати договірні відносини після закінчення цього строку є не можливим. Враховуючи таку поведінку виконавця, закінчення строку, в який роботи мали бути виконані, відсутність конструктивного діалогу сторін, очевидним стає той факт, що замовник не отримає взагалі робіт, щодо яких укладався цей договір. На підставі викладеного, позивач не має можливості продовжувати строк дії укладеного договору і дійшов висновку про відмову від договірних стосунків і повернення суми сплаченого авансу.

В зазначених запереченням позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/4841/18 від 30.05.2018, з метою з'ясування всіх обставин справи, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, призначено судове засідання на 12.06.2018.

Позивач в судовому засідання 12.06.2018 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 12.06.3018 проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пан Енерго» (виконавець, відповідач) укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору предметом договору є закупівля з проектно-вишукувальних робіт: «Розробка проектно-кошторисної документації «Реконструкція РЗА та схем управління силового обладнання підстанції Славкурорт» Адреса: Донецька обл., м. Слов'янськ, ст. Славкурорт, 2» Стадія - робочий проект (у т.ч. експертиза) (ДСТУ) відповідно до узгодженого сторонами Технічного завдання, (додаток 2 до договору), проведення комплексної експертизи проекту та отримання експертного звіту.

Спір виник внаслідок того, що позивач у визначений умовами договору строк роботи не виконав, а отже має повернути сплачену суму авансу в розмірі 58.465,20 грн. Також за несвоєчасне виконання робіт позивачем нараховано пеню в розмірі 10.283,46 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з п. 3.1 договору загальна вартість робіт за договором складає 116.930,40 грн.

Відповідно до п. 3.5 договору замовник після підписання договору на протязі 30 банківських днів перераховує на розрахунковий рахунок виконавця аванс в розмірі 50% від вартості робіт, передбачених до виконання за цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснено попередню оплату виконаних робіт на суму 58.465,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 33 від 15.11.2017 та не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 4.1 договору на протязі 14 робочих днів після підписання договору, замовник передає виконавцю вихідні дані в повному обсязі: технічне завдання, дозвільні і правовстановлюючі документи, та інші документи відповідно до вимог ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Пунктом 4.4 договору встановлено строк виконання робіт:

- початок: на другий день після отримання вихідних даних згідно п. 4.1 даного договору;

- завершення: 40 робочих днів після початку робіт, але не пізніше 31.12.2017.

Листом № 46 від 28.11.2017 відповідач звернувся до позивача з проханням надати вихідні дані (однолінійні схеми існуючих об'єктів з зазначенням рівнів напруг, актуальні та прогнозовані навантаження, струмові обмеження, парламенти кабелів, а також додаткові вимоги до виробу обладнання обліку електроенергії та системи АСКОЕ) для виконання проектних робіт з технічними завданнями, що є додатком до договорів, зокрема й договору № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017.

У відповідь позивач листом № ЕЕЦ-10/10718 від 06.12.2017 повідомив, що для надання додаткових вихідних даних для виконання проектно-вишукувальних робіт, необхідний виїзд фахівців проектної організації на об'єкт проектування для проведення обстеження обсягів робіт із зазначенням по кожному об'єкту окремо. При цьому згідно з технічним завданням надано вихідні дані отримані від регіональних філій у тому числі, і по договору УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017. Також позивач просив надати інформацію в термін до 11.12.2017 про хід виконання зобов'язань за договором, про обставини, що перешкоджають його виконанню в термін, а також підтвердити строки завершення робіт згідно умов підписаних договорів.

Листом № ЕЕЦ-10/11221 від 20.12.2017 позивач просив у строк до 21.12.2017 повідомити його про хід виконання зобов'язань за договором, про обставини, що перешкоджають його виконанню в термін, а також підтвердити строки завершення робіт згідно умов підписаного договору; просив надати графік виїзду на об'єкт проектування для організації та узгодження допуску співробітників для обстеження обсягів робіт на місці та можливістю зазначення необхідного переліку додаткових документів.

Відповідач листом № 49/53 від 21.12.2017 просив надати наступні вихідні дані: план ВРП-35 кВ, головну схему електронних з'єднань, схему організації оперативного струму, план приміщення релейного залу (із розміщенням панелей), схеми принципові силового обладнання 35 кВ, схеми принципові силового обладнання 10 кВ, схеми РЗА-35 кВ (існуючі), схеми РЗА-10 кВ (існуючі), схеми управління силовим обладнанням 10, 35 кВ,схеми існуючі телемеханіки, кабельні журнали, кабельні розкладки.

Позивач у листі № ЕЕЦ-10/11609 від 27.12.2017 зазначив про необхідність виконання умов договору згідно наданого технічного завдання в термін до 31.12.2017 та передати позивачу документацію в порядку та на умовах договору.

Позивач листом № ЕЕЦ-10/11644 від 28.12.2017 (у відповідь на лист відповідача № 49/53 від 21.12.2017) повідомив, що позивачем надано вихідні дані згідно з листом № ЕЕЦ-10/10718 від 06.12.2017

Листом № 64 від 31.12.2017 відповідач звернувся до позивача з проханням продовжити термін виконання робіт за договором до 30.04.2018, зазначивши що йому необхідно отримати додаткову інформацію та здійснити уточнення у технічному завданні.

Відповідач звернувся до позивача з претензією № 2 від 11.01.2018, в якій зазначив, що ним не отримано вихідні дані по об'єкту за договором № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017 та просив терміново їх надати.

Відповідач звернувся до позивача з претензією № 7 від 25.01.2018, в якій зазначив, що ним не отримано вихідні дані по об'єкту за договором № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017 та просив терміново їх надати.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № ЕЕЦ-15/48 від 18.01.2018, в якій у строк до 31.01.2018 просив надати виконані проектно-вишукувальні роботи та акт приймання-передачі робіт або повернути суму сплаченого авансового платежу.

Листом № 10 від 09.02.2018 відповідач просив надати доступ співробітникам відповідача до об'єкту за договором № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017 для збору вихідних даних та подальшого виконання проектних робіт в період з лютого по травень 2018 року.

Листом № 13 від 14.02.2018 відповідач просив надати вихідні дані для виконання проектних робіт згідно з технічним завданням, зокрема згідно договору № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017.

В п. 3 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 45 від 16.05.2011 (надалі - Порядок) визначено, що для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування.

В п. 4 Порядку зазначено, що основними складовими вихідних даних є:

- містобудівні умови та обмеження;

- технічні умови;

- завдання на проектування.

Завдання на проектування об'єктів будівництва складається з урахуванням вимог державних будівельних норм ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» і затверджується замовником за погодженням із генпроектувальником (проектувальником).

Для об'єктів нового будівництва, реконструкції та технічного переоснащення, фінансування яких буде здійснюватися за рахунок державних капітальних вкладень та/або кредитів (позик), залучених державою або під державні гарантії, завдання на проектування (коригування проекту) складається на підставі схваленого або відібраного в установленому законодавством порядку інвестиційного проекту, яким обґрунтовано доцільність такого будівництва (п. 4.1. Порядку).

Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень (вимоги щодо створення доступності для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення зазначаються в завданні окремим пунктом), (п. 4.2. Порядку).

Додатком № 2 до договору є Технічне завдання, яке по суті за своїм змістом є завданням на проектування та основним вихідним документом, який містить перелік та зміст основних даних та вимог щодо об'єкта, в тому числі, й технічні умови. Технічне завдання є невід'ємною частиною договору та було отримано виконавцем під час підписання договору.

Що стосується обов'язку замовника передати виконавцю інші документи відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (п. 4.1 договору), зауважимо, що додаток «А» є довідковий і містить узагальнений перелік робіт для всіх видів проектування, що не дає можливості замовнику самому визначити, який саме перелік додаткових вихідних даних необхідно надати виконавцю на кожний об'єкт окремо для проектування.

Тому, згідно технічного завдання, яке мається у відповідача, виконавцю необхідно було провести обмірно-обстежувальні роботи на об'єкті проектування та за результатами обстеження надати замовнику необхідний перелік додаткових документів, необхідних для початку робіт на об'єкті.

У зв'язку із чим виконавцю в листах неодноразово роз'яснювався порядок та спосіб отримання ним додаткових вихідних даних, у разі необхідності, зокрема, наголошувалось на необхідності виїзду його фахівців на об'єкт для проведення обстеження обсягів робіт та отримання усієї необхідної інформації, даних та документів безпосередньо на об'єкті.

Однак, виконавець не здійснив виїзд своїх фахівців на об'єкт проектування для проведення обстеження обсягів робіт і лише в лютому 2018 року у листуванні просив надати доступ до об'єкту, тоді як строк виконання робіт встановлений не пізніше 31.12.2017.

Згідно з п. 6.1 договору виконавець передає замовнику оформлену у встановленому порядку документацію у 3-х примірниках на підставі акту приймання-передачі виконаних проектно-вишукувальних робіт.

Відповідно до п. 5.5. договору кожна зі сторін даного договору зобов'язана своєчасно та в повному обсязі виконувати взяті на себе зобов'язання за цим договором.

Матеріали справи не містять жодних доказів виконання відповідачем робіт за договором, а саме відсутні підписані сторонами акти приймання-передачі виконаних проектно-вишукувальних робіт.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, замовнику законом надано право відмовитись в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і визначене цією нормою право не може бути обмежене. Одностороння відмова від договору тягне за собою припинення зобов'язань його сторін.

Позивачем було направлено відповідачу листи-відмови від договору № ЕЕУ-15/86 від 16.02.2018 та № ЕЕЦ-15/98 від 07.03.2018, відповідно до яких повідомив відповідача про відмову від договору № УЗ/ЕЕЦ-171019/00053 від 19.10.2017 та вимагав повернути суму сплаченого авансового платежу.

З огляду на викладене та те, що договір є припиненим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 58.465,20 грн. коштів (авансового платежу), сплачених за роботи, які фактично виконано не було.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк роботи не виконав, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.5 договору визначено, що у разі порушення виконавцем терміну виконаних робіт відповідно до договору, замовник має право вимагати від виконавця сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості не виконаного обсягу за кожен день прострочення терміну завершення робіт за весь період прострочення.

Оскільки прострочення з виконання робіт мало місце, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 10.283,46 грн. пені (за обґрунтованими розрахунками у період з 02.01.2018 по 11.04.2018).

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пан Енерго» (04210, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 12-Д, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Енергогзбут» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) 58.465 (п'ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят п'ять) грн. 20 коп. сплаченого авансу, 10.283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 46 коп. пені, 1.762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова