ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" липня 2018 р. Справа № 918/799/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Бережнюк В.В., розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича від 04.05.2018 р. на дії та бездіяльність виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни у справі № 918/799/17 за позовом Малого приватного підприємства "МОРІОН"

до фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича

про стягнення заборгованості в сумі 1 161 грн. 60 коп. та звільнення торговельного місця

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники сторін:

від позивача - Полюхович Л.В., Савонюк М.Я.,

від відповідач - Яганов С.П.,

від органу ДВС - Стариченко І.С.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 12 березня 2018 року позов Малого приватного підприємства "МОРІОН" до фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича про стягнення заборгованості в сумі 1 161 грн. 60 коп. та звільнення торговельного місця задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича на користь Малого приватного підприємства "МОРІОН" заборгованості за договором оренди торговельного місця від 15.07.2016 р. № 6/16 в сумі 1 161 грн. 60 коп. та 3 200 грн. - витрат по оплаті судового збору. Також вирішено фізичній особі-підприємцю Яганову Сергію Павловичу звільнити торговельне місце № 6, розташоване на ринку "МОРІОН" шляхом демонтажу тимчасової нестаціонарної споруди типу КЗТ.

11 квітня 2018 року на виконання вищезазначеного рішення видано відповідні накази.

07 травня 2018 року від фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича на адресу суду надійшла скарга від 04.05.2018 р. на дії та бездіяльність виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни.

При підготовці скарги до розгляду судом встановлено, що матеріали справи № 918/799/17 супровідним листом від 24 квітня 2018 року № 918/799/17/410/18 направлені до Рівненського апеляційного господарського суду у зв'язку із надходженням листа Рівненського апеляційного господарського суду № 01-23/918/799/17/1637/18 від 18.04.2018 р.

Тому ухвалою від 04 травня 2018 року (суддя Політика Н.А.) відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича від 04.05.2018 р. на дії та бездіяльність виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни до повернення матеріалів справи № 918/799/17 до Господарського суду Рівненської області.

Станом на 25 червня 2018 року матеріали справи № 918/799/17 повернулися до Господарського суду Рівненської області.

Згідно розпорядження керівника апарату господарського суду Рівненської області від 25 червня 2018 року №01-04/59/2018 у зв'язку із закінченням повноважень з відправлення правосуддя судді Політики Н.А. призначено повторний автоматизований розподіл справи №918/799/17.

Відповідно до протоколу від 25.06.2018 р. автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено для розгляду судді Бережнюк В.В.

Скарга мотивована тим, що у скаржника відсутнє визначене у виконавчому документі майно, яке повинно бути демонтоване. Також вказує, що наказ від 11.04.2018 р. №918/799/17 завірений іншою печаткою ніж передбачено ст.20 Конституції України. Тому просить суд: визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни по прийняттю до розгляду і не поверненню скаржнику судового наказу №918/799/17 виданого 11.04.2018 р. Господарським судом Рівненської області; зобов'язати державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерину Василівну повернути скаржнику судовий наказ №918/799/17 від 11.04.2018р.

У судовому засіданні 04.07.2018 р. скаржник підтримав вимоги скарги.

Представники МПП "Моріон" вважають скаргу необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник органу ДВС вважає скаргу необгрунтованою. Також вказує, що скаржник не обгрунтував у чому полягають неправомірні дії чи бездіяльність державного виконавця та не навів підстав, за якими слід скасувати постанови державного виконавця.

За умовами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону).

Відповідно до ст.24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 12.03.2018 р. видано накази від 11.04.2018 р. та відправлено їх стягувачу.

У подальшому МПП "Моріон" як стягувач звернувся до Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з метою пред'явлення до виконання наказів від 11.04.2018 р.

У свою чергу 19.04.2018 р. державним виконавцем Шупік Катериною Василівною винесено постанови №ВП56232077 про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника. Супровідними листами №36036 та №36068 від 19.04.2018 р. копії згаданих постанов були відправлені стягувачу та боржнику.

Суд дослідив оскаржувані постанови від 19.04.2018 р., що винесені у виконавчому провадженні №ВП56232077 та прийшов до висновку, що їх зміст відповідає вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Звертаючись із скаргою на дії та бездіяльність відділу ДВС ФОП Яганов С.П., окрім зауважень про те, що у скаржника відсутнє визначене у виконавчому документі майно, яке повинно бути демонтоване, та наказ від 11.04.2018 р. №918/799/17 завірений іншою печаткою ніж передбачено ст.20 Конституції України, не наводить жодних інших доводів та обгрунтувань у чому саме полягають неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Також підприємець Яганов С.П. не подає жодних належних та допустимих доказів вчинення виконавцем протиправних дій, які б порушували права та інтереси скаржника.

Разом з тим, із наявних у справі доказів, які були подані сторонами, не вбачається, що органом ДВС при здійсненні виконавчих дій у процесі виконання рішенні від 12.03.2018 р. №918/799/17 було вчинено порушення вимог ЗУ "Про виконавче провадження", а доказів вчинення останніх учасниками судового процесу не було пред'явлено.

У судовому засіданні 04.07.2018 р. підприємець Яганов С.П. особисто також не пояснив у чому ж полягає протиправність дій чи бездіяльності органу ДВС.

За приписами ч.1, п.1 ч.3 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, з поміж іншого, є верховенство права.

Згідно із статтею 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 73 ГПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 ГПК України). .

Відповідно до ст. 339, ч. 1 ст. 342, ч.ч.1, 2 ст.343 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р. викладено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у даному випадку ФОП Яганов С.П. не підтвердив належними та допустимими доказами наявність підстав для визнати незаконними дій та бездіяльності державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни по прийняттю до розгляду і не поверненню судового наказу №918/799/17 виданого 11.04.2018 р. Господарським судом Рівненської області, та зобов'язання державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерину Василівну повернути судовий наказ №918/799/17 від 11.04.2018 р.

При цьому, усі інші доводи, які викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження при дослідженні письмових доказів та встановленні обставин скарги, відтак відхиляються судом.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що вимоги скарги грунтуються на припущеннях скаржника, не доведені у встановленому законом порядку, відтак є необґрунтованими та безпідставними.

За наведеного у задоволенні скарги слід відмовити.

Одночасно суд звертає увагу скаржника ФОП Яганова С.П., що відповідно до ст.43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об'єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 121, 233, 234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги фізичної особи-підприємця Яганова Сергія Павловича від 04.05.2018 р. на дії та бездіяльність державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Шупік Катерини Василівни у справі №918/799/17.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення 04 липня 2018 року та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного господарського суду України в порядку ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Бережнюк В.В.