ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.07.2018 м. ДніпроСправа № 904/6803/17

за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6)

до Приватного підприємства "Фірма Медсервіс" (53213, м. Нікополь, вул. Красносільська, буд. 29)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 технікум ОСОБА_2 металургійної академії України (53210, м. Нікополь, проспект Трубників, буд. 18)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 металургійна академія України (49000, м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 4)

про стягнення 207 575, 63 грн. неустойки в розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення

Суддя Бондарєв Е.М.

за участю секретаря судового засідання Найдьонов Є.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність №64 від 20.11.2017

Від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №б/н від 23.08.2017

ОСОБА_5В, наказ №1 від 14.01.1999, директор

Від третьої особи-1: ОСОБА_6, довіреність №92 від 29.01.2016

Від третьої особи-2: не з'явився

В засіданні приймає участь: ОСОБА_7, службове посвідчення №034470 від 20.07.2015, прокурор відділу

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернувся до суду із позовом (з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог і відмову від однієї позовної вимоги) про стягнення з Приватного підприємства "Фірма Медсервіс" неустойки в розмірі 207 575,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно користується орендованими приміщеннями після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 01.04.2005 № 12/02-1487-ОД (далі договір), у звязку з чим з посиланням, зокрема, на приписи статті 785 Цивільного кодексу України, за період з 01.10.2014 по 31.12.2016 відповідачу нараховано неустойку в розмірі подвійної плати за користування приміщеннями за час прострочення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017 позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 зазначене рішення місцевого господарського суду скасовано та в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.05.2018 касаційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області задоволено частково, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 зі справи № 904/6803/17 скасовані та справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Верховний Суд у постанові вказує, що суди попередніх інстанцій не врахували положення частини третьої статті 6 Цивільного кодексу України та належним чином не дослідили положення договору з урахуванням змін та доповнень до нього щодо терміну дії договору, умов продовження та припинення, а саме необхідною умовою в цьому випадку для продовження договору оренди державного та комунального майна, окрім заяви однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору, є згода органу, уповноваженого управляти майном, оскільки в даному випадку Міністерство виражає волевиявлення щодо згоди/незгоди на таке продовження, а Відділення ФДМУ позбавлене права укласти такий договір/продовжити його без наявності на це волевиявлення органу, уповноваженого управляти майном, що і передбачено додатковою угодою від 03.11.2009 до договору.

Проте апеляційний господарський суд викладене не врахував, правової оцінки додатковій угоді від 03.11.2009 про внесення змін до договору не надав, аргументи прокурора в цій частині не розглянув. У свою чергу, згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас суд першої інстанції, дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення неустойки з відповідача, починаючи з 01.10.2014, також не врахував положення додаткової угоди від 03.11.2009 до договору, у якій визначено двотижневий строк на вчинення орендарем відповідних дій щодо звільнення приміщення після повідомлення його орендодавцем про рішення органу управління, та, відповідно, не встановив період прострочення, за який можливе нарахування неустойки.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2018 справу № 904/6803/17 (Вх. № 4-2353/18) передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою суду від 08.06.2018 справу №904/6803/17 прийнято до провадження та ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідачем 25.06.2018 надані письмові пояснення де вказує, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки останнім були виконані всі необхідні умови задля продовження терміну дії договору оренди, більше того, надані договори страхування були дійсними до 29.05.2017. У зв'язку з тим, що ані Регіональним відділенням Фонду державного майна України, ані ОСОБА_1 технікумом ОСОБА_2 металургійної академії України не висувалося претензій стосовно можливості продовження терміну дії договору оренди, відповідач вважає, що були законні підстави вважати термін дії договору оренди № 12/02-1487-ОД від 01.04.2005 продовженим. Оскільки позивачем в місячний термін, відповідно до ч. 2, 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не було повідомлено відповідачу про припинення дії договору оренди, договір автоматично є поновленим на строк, який був раніше встановлений, а саме - до 30.09.2017. Тобто, у зв'язку з тим, що ані Регіональним відділенням Фонду державного майна України, ані ОСОБА_1 технікумом ОСОБА_2 металургійної академії України не висувалося претензій стосовно можливості продовження терміну дії договору оренди, відповідач вважає, що були законні підстави вважати термін дії договору оренди №12/02-1487-ОД від 01.04.2005 продовженим, внаслідок чого позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

02.07.2018 відповідач звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження по справі №904/6803/17 до набрання законної сили рішення Верховного Суду у складі касаційного господарського суду по справі №904/8479/17 за позовом Приватного підприємства "Фірма Медсервіс" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-1487-ОД від 01.04.2005. Клопотання обґрунтоване тим, що у разі задоволення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду позовних вимог по справі № 904/8479/17, відповідне рішення матиме преюдиційний характер для вирішення спору по справі № 904/6803/17 між тими самими сторонами про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-1487-ОД від 01.04.2005.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області 03.07.2018 надані письмові пояснення відповідно до яких останній підтримує позовну заяву прокурора та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі оскільки відмовляючи у пролонгації договору оренди, Регіональне відділення діяло в межах договору та відповідно до ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 договору, у разі припинення договору, майно повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов'язок по складанню акта приймання-передачі покладається на орендаря.

Представник третьої особи-2 у судове засідання не з'явився, документи до суду не надав.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (частина четверта статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відкласти розгляд справи до 23 липня 2018 року о 12 год. 30 хв. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, 2-й поверх, кабінет № 2-209.

2. Викликати у судове засідання повноважних представників учасників справи, визнавши їх явку обовязковою.

3. Запропонувати учасникам справи подати до суду:

- письмові пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 21.05.2018, які мають відповідати вимогам ст. 165 Господарського процесуального кодексу України протягом 10 днів з дня вручення ухвали від 08.06.2018;

- заперечення щодо наведених учасниками справи пояснень за правилами, які мають відповідати вимогам ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, протягом 5 днів з дня одержання пояснень.

- заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності);

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

4. Роз'яснити учасникам справи про обов'язок повідомити суд про причини неявки та про наслідки неявки в судове засідання на виклик суду, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею;

- якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з'явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

- у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

5. Роз'яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

6. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170, 251 Господарського процесуального кодексу України.

7. Розяснити учасникам судового процесу наступне.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

- зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

8. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz.

9. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 03.07.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя ОСОБА_8