УХВАЛА

м. Київ

25.06.2018Справа № 910/5271/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурстрейдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7»

про стягнення 43.379,24 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

27.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурстрейдинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» про стягнення 43.379,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір поставки нафтопродуктів № РС-00087 від 17.07.2017, відповідно до якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача, а відповідач в свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити дизельне паливо ДП-Л-Євро5-Во в кількості 27.390 літрів за ціною 17,62 грн. за літр з ПДВ. Загальна сума товару з ПДВ складає 482.502,24 грн. Умовами договору визначено дату оплати товару, а саме 100% передплата. Відповідачем 17.07.2017 перераховано позивачу 450.000,00 грн., а позивачем 18.07.2017 та 19.07.2017 поставлено товар на загальну суму 482.502,24 грн. Проте, відповідачем до теперішнього часу не здійснено повну оплату за товар. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе відповідачем зобов'язань згідно договору поставки нафтопродуктів № РС-00087 від 17.07.2017, позивачем пред'явлено вимоги про стягнення 43.379,24 грн., з яких: 32.502,24 грн. основного боргу, 7.189,62 грн. пені, 2.934,04 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 753,34 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/5271/18 від 02.05.2018 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

11.05.2018 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 відкрито провадження у справі № 910/5271/18 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивачем 08.06.2018 до відділу діловодства суду подано клопотання, в якому позивач на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України просить закрити провадження у справі, у зв'язку з тим, що відповідач повністю погасив заборгованість в сумі 43.379,24 грн., а тому предмет спору у справі відсутній. При цьому позивач жодних доказів в підтвердження сплати відповідачем боргу позивачу не подано. Також позивач у клопотанні просить повернути з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 1.762,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» 22.06.2018 до відділу діловодства суду подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України посилаючись на те, що відповідач погасив заборгованість перед позивачем в сумі 43.379,24 грн.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглянувши матеріали справи відзначає наступне

Стаття 231 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Відповідачем подано платіжне доручення № 27 від 15.05.2018, з якого вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти в розмірі 32.502,24 грн. (в призначенні платежу зазначено «оплата за дизельне паливо згідно рахунку № 305 від 17.07.2017»). Також подано платіжне доручення № 84 від 07.06.2018 з якого вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти в розмірі 12.639,00 грн. (в призначенні платежу зазначено «оплата заборг-ті по дог. поставки нафтопрод-в № РС-00087 від 17.07.2017, пеня, 3% річних, інфляц. втрати, судовий збір»).

Отже надані відповідачем докази свідчать про відсутність предмету спору, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, тягне за собою закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд розглянувши клопотання позивача про повернення з державного бюджету сплаченого судового збору в сумі 1.762,00 грн. відзначає наступне

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Разом з цим, згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд дійшов висновку, що витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При розподілі судового збору судом прийнято до уваги той факт, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача та відповідач сплатив заборгованість після звернення позивача з позовом до суду і відкриття провадження у справі.

Проте враховуючи те, що згідно платіжного доручення № 84 від 07.06.2018 відповідачем вже перераховано позивачу судовий збір в розмірі 1.762,00 грн., з метою недопущення подвійної сплати відповідачем судового збору позивачу, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 910/5271/18 закрити.

2. Ухвала набрала чинності 25.06.2018. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова