РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.06.2018Справа № 910/4310/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України

до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС"

про стягнення 11259,54 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "КИЇВПАСТРАНС" про стягнення 11259,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_1, а тому позивачем в силу положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки власником транспортного засобу Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2, водія якого визнано винним у скоєнні ДТП, є КП "КИЇВПАСТРАНС", позивач вказує, що обов'язок з відшкодування шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2018 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

26.04.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.05.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що заявлена до стягнення сума була сплачена відповідачем згідно із платіжним дорученням №2АП00866/1 від 10.04.2018, у зв'язку із чим, відповідач зазначає, що провадження у даній справі підлягає закриттю.

07.06.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог.

13.06.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2018 клопотання про зменшення позовних вимог та додані до нього документи повернуто без розгляду Моторному (транспортному) страховому бюро України.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до відомості №9485382 про дорожньо-транспортну пригоду, 25.01.2015 по пр-ту Червонозоряному, 6, в м. Києві, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автобуса Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2, автомобіля НОМЕР_3, автомобіля НОМЕР_1, НОМЕР_4.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.11.2017 у справі №720/1570/15-п встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Внаслідок зазначеної ДТП транспортний засіб ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження.

26.02.2015 водій автомобіля НОМЕР_6 - ОСОБА_2, звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 05.03.2015 - з заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно із Звітом №972 від 12.03.2015 про оцінку автомобіля НОМЕР_6 визначено, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 12649,85 грн.

Згідно із наказом МТСБУ №1711 від 07.04.2015, позивачем вирішено здійснити виплату ОСОБА_2 у сумі 10541,54 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25.01.2015.

Позивач виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 10541,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1711 від 08.04.2015.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою вих. №849 МТСБУ/АТ від 12.03.2018 про сплату на підставі п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суми страхового відшкодування 10541,54 грн. та витрат на оплату послуг аварійного комісара у сумі 718,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що виплативши страхове відшкодування особі якій завдано шкоду внаслідок настання 25.01.2015 страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, позивач отримав право звернення із регресним позовом до власника транспортного засобу - КП "КИЇВПАСТРАНС".

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способами захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов'язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Факт наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 25.01.2015, підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 09.11.2017 у справі №720/1570/15-п та у відповідності до ст. 75 ГПК України повторного доведення не потребує.

Як вбачається із матеріалів справи, автобус Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2, належить КП "КИЇВПАСТРАНС".

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно пункту 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу наведених положень законодавства, відповідальність за шкоду, заподіяну автомобілю НОМЕР_6, має нести відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій водія якої сталася ДТП, оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються автобусом Богдан, державний номерний знак НОМЕР_2 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, на момент ДТП застрахована не була.

За таких обставин, відповідач є відповідальною за відшкодування позивачу понесених ним збитків.

Як підтверджено матеріалами справи та зазначено сторонами, 10.04.2018 відповідач здійснив оплату заявлену до стягнення позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 11259,54 грн.

При цьому, суд зазначає, що відсутність предмета спору, а отже, спірного матеріального правовідношення між сторонами, до відкриття провадження у справі тягне за собою відмову в позові.

Оскільки, заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування сплачена відповідачем до відкриття провадження у справі, то позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При цьому, заявлене у відзиві клопотання про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню, підстави для закриття провадження у справі відсутні, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Наведене узгоджується із п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" .

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення: 26.06.2018.

Суддя О.В. Гулевець