ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"19" червня 2018 р.м. Хмельницький Справа № 924/1062/13

Господарський суд Хмельницької області у складі:

головуючий суддя Крамар С.І., суддя Вибодовський О.Д., суддя Смаровоз М.В., при секретарі судового засідання Мельницькій Н.О., розглянувши матеріали справи

за заявою фізичної особи-підприємця Масалкіна Олексія Анатолійовича, м. Черкаси

про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко", м. Городок (заява ПАТ "Дельта банк" про заміну кредитора правонаступником)

Представники сторін:

від заявника: Коновал Р.О. - представник ПАТ „Дельта банк" згідно довіреності № б/н від 30.04.2018р.;

від кредиторів: Нетребко О.М. - Кам'янець-Подільська ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області згідно довіреності №169/8/22-09-10-15 від 15.01.2018р.;

від боржника: не з'явились;

за участю ліквідатора: арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. (в режимі відеоконференції).

В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини.

Ухвалою суду області від 04.09.2013р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ „Городокконсервмолоко" (код 33177611), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

Ухвалою суду від 02.12.2013р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 71877357,60 грн.

Постановою суду від 26.05.2014р. визнано банкрутом ТОВ „Городокконсервмолоко", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Тихончук Л.Х.

28.05.2014р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про визнання банкрутом ТОВ „Городокконсервмолоко" і відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалами суду строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень арбітражного керуючого Тихончук Л.Х. як ліквідатора ТОВ "Городокконсервмолоко" було продовжено до 22.11.2017р.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегій суддів від 21.09.2017р. у зв'язку із закінченням терміну повноважень члена колегії - судді Субботіної Л.О., справу №924/1062/13 визначено для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Крамар С.І., суддів Вибодовський О.Д. та Смаровоз М.В.

Ухвалою суду від 21.09.2017р. справу №924/1062/13 вищевказаним складом колегії було прийнято до провадження.

14.02.2018 року на адресу суду від ПАТ „Дельта Банк" надійшла заява про заміну сторони правонаступником, а саме кредитора ПАТ „Омега Банк" на правонаступника - ПАТ „Дельта Банк". До заяви додано копію Договору купівлі-продажу прав вимоги від 19.08.2014 року, копію Витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 19.08.2014 року, копію акту прийому-передачі прав вимоги до зазначеного договору. Ухвалою суду від 16.02.2018р. дана заява призначена до розгляду в судовому засіданні.

На адресу суду 29.05.2018р. ПАТ „Дельта Банк" подав клопотання №23.1/2244 від 24.05.2018р. про залучення до участі у справі №924/1062/13 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство. Як на підставу задоволення клопотання вказує на розпорядження Фонду від 10.05.2016р. №113 відповідно до п.2.1.11 „Положення про відділ судової роботи представництва Юридичного департаменту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб", з метою своєчасного здійснення контролю за належною організацією та ведення юридичними підрозділами неплатоспроможних банків судової роботи, зобов'язано Уповноважених осіб залучати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справах.

Ухвалами суду було відкладено розгляд заяви та клопотання ПАТ "Дельта банк" та витребувано додаткові документи по справі.

На адресу суду 14.06.2018р. кредитор - ПАТ "Омега Банк", надіслав письмові пояснення, згідно яких просив суд ПАТ "Дельта банк" в поданій заяві про заміну сторони відмовити. Вказав, що 08.04.2015р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації банку за результатами перевірки договорів було прийнято рішення, відповідно до ч.3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що Договір купівлі-продажу прав вимоги від 19.08.2014 року є нікчемним. Звертає увагу, що про дане рішення ПАТ "Дельта банк" було направлено повідомлення та заявником рішення оскаржено не було. Повідомив, що під час судового процесу по справі №910/459/16 за позовом ПАТ "Омега Банк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 19.08.2014р., суд не встановлював нікчемності правочину з підстав визначених в п.п.1, 3 ч.3 ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Акцентує увагу, що у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, оскільки його недійсність (нікчемність), відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України, встановлено законом.

18.06.2018р. на адресу суду ТОВ "ФК "Паріс" надіслало клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю явки представника в судове засідання.

Відповідно до ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом враховано, що Господарський процесуальний кодекс України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд також звертає увагу на те, що представництво інтересів в суді не обмежене певним колом осіб, а надання додаткових пояснень та доказів по справі в господарському судочинстві не ставиться в залежність від явки уповноважених представників у судове засідання.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судом враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Також, колегія суддів звертає увагу заявника клопотання про відкладення розгляду справи, що, у відповідних випадках, такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі ч.3 статті 56 ГПК України з числа своїх працівників, а неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст.ст.74,76,77 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, судова колегія не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та відмовляє в задоволенні вказаного вище клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, судом звернуто увагу, що кредитором - ТОВ "ФК "Паріс" 30.05.2018р. було надіслано на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю явки представника, а протокольною ухвалою від 30.05.2018р. справу було відкладено.

Судом також зауважується, що учасників справи у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а їх виклик та визнання явки обов'язковою - не здійснювались.

Представник заявника - ПАТ "Дельта банк" в судовому засіданні та письмових поясненнях підтримує подану заяву та клопотання про залучення до участі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, просить їх задовольнити. Як на підставу задоволення заяви повідомляє, що під час розгляду справи №910/459/16 за позовом ПАТ "Омега Банк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 19.08.2014р. було встановлено факт укладення зазначеного договору. Також вказує, що при переході права вимоги від первісного кредитора за основним зобов'язанням до заявника автоматично перейшли права, які забезпечують його виконання, тобто іпотека. Звертає увагу, що при цьому окремих правочинів чи окремих дій вчиняти не потрібно. Зазначає, що ПАТ "Дельта банк" здійснило оплату купівельної ціни по договору купівлі-продажу прав вимоги, і, як наслідок, ПАТ "Омега банк" не мало правових підстав надалі утримувати в себе на балансі вказане забезпечення, оскільки відбулась заміна кредитора у зобов'язанні.

Ліквідатор у судовому засіданні та у поданому письмовому відзиві заперечує щодо заміни кредитора - ПАТ "ОМЕГА БАНК" заявником - ПАТ"Дельта банк". Звертає увагу, що заявником не надано належних доказів проведеної заміни, оскільки кредитор - ПАТ "ОМЕГА БАНК" є забезпеченим кредитором, в свою чергу заявник не надав доказів передачі права вимоги в частині забезпечення, таким чином ПАТ "Дельта банк" не є належним правонаступником забезпеченого кредитора у справі №924/1062/13.

Щодо поданого клопотання про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, просить суд у його задоволенні відмовити в зв'язку із необґрунтованістю.

Повноважний представник кредитора - Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області у судовому засіданні щодо заміни кредитора та залучення до справи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладається на розсуд суду.

З огляду на викладене, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про заміну сторони, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані заяву та письмові пояснення, заслухавши позицію ліквідатора, заявника та кредитора судом встановлено та враховується наступне:

Ухвалою суду області від 21.11.2013 року по справі №924/1062/13 визнано грошові вимоги ПАТ "ОМЕГА Банк", м. Київ до ТОВ „Городокконсервмолоко" м. Городок у сумі 17 706 478,61 грн. в тому числі 17 705 331,61 грн. - заявлені грошові вимоги, 1147,00 грн. - судовий збір та зобов'язано розпорядника майна включити вимоги ПАТ "ОМЕГА Банк" до реєстру вимог кредиторів боржника відповідно до черговості визначеної ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема 17 705 331,61 грн. - до вимог, погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок коштів від продажу манна банкрута, що є предметом забезпечення, 1 147,00 грн. - до вимог, які підлягають погашенню в першу чергу.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року по справі №924/1062/13 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Городокконсервмолоко", який є невід'ємною частиною даної ухвали у сумі 71 877 357,60 грн. в тому числі і вимоги забезпечені заставою, зокрема і Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА Банк" на суму 17 705 331,61 грн.

Таким чином, судом було встановлено, що заборгованість ТОВ "Городокконсервмолоко" відповідно до кредитного договору від 15.04.2008р. становить 17 705 331,61 грн. та відноситься до забезпечених вимог.

Вказане підтверджується кредитним договором №05-10/05-КЛ від 15.04.2008р., додатковою угодою №1 від 25.07.2008р., рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2010р., наказом Господарського суду міста Києва від 09.08.2010р., постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.10.2010р., протоколами №12/12/1 та №12/13/1 від 14.11.2012р„ розрахунком заборгованості від 23.08.2013р., іпотечними договорами №05-10/05-КЛ-І-2, №05-10/05-КЛ-І-3 від 15.04.2008р., договором застави №05-10/05-КЛ-2-2 від 15.04.2008р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, зазначено, що оскільки ПАТ "ОМЕГА Банк" не подав заяви про відмову від забезпечення, а також не довів, що вимоги в сумі 15 788 023,40 грн. є не забезпеченими, суд вважав за належне визнати грошові вимоги ПАТ "ОМЕГА БАНК" у сумі 17 705 331,61 грн. та віднести їх до вимог, що підлягають задоволенню у позачерговому порядку за рахунок коштів отриманих від продажу майна банкрута.

19.08.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" (надалі - Продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (надалі - Покупець) був укладений договір купівлі - продажу прав вимоги.

В розділі 1 Договору сторони погодили визначення термінів та їх тлумачення, а саме:

"права вимоги" означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення;

"договір забезпечення" означає кожний договір застави та/або договір поруки та/або іпотечний договір, якщо такі укладались;

"договір застави" означає кожний з договорів застави, з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (якщо такі є), які зазначені в акті приймання-передачі прав вимоги;

"договір поруки" означає кожний з договорів поруки, якщо такий укладався, з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (якщо такі є), які зазначені в акті приймання-передачі прав вимоги;

"іпотечний договір" означає кожний з іпотечних договорів, якщо такий укладався, з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (якщо такі є), які зазначені в акті приймання-передачі прав вимоги;

"загальна купівельна ціна" є сумою всіх купівельних цін за права вимоги, зазначених у додатку і та становить 10 984 948,14 грн.".

Відповідно до п. 2.1 договору, продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

У пункті 2.3 договору сторони передбачили, що права вимоги від продавця до покупця (далі - відступлення) та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Відповідно до п. 3.1 договору за продаж (відступлення) продавцем прав вимоги, за цим договором покупець зобов'язаний сплатити продавцю загальну купівельну ціну у дату підписання.

Пунктом 7.1 договору сторони передбачили, що він набуває чинності у момент підписання та залишається ним до моменту виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Згідно Додатку №1 до Договору, ПАТ "Омега Банк" відступив ПАТ "Дельта банк" право вимоги за кредитним договором №05-10/05-КЛ від 15.04.2008р. за купівельною ціною 354 195,25грн.

Вимогами ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, на підставі договорів чи інших правочинів.

Відповідно до п. 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом враховано, що Законом про банкрутство не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК України, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора. Особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

Згідно ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Абзацом 11 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно частини першої ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу вимог ст. 13 Закону України „Про заставу" договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Як зазначалось вище, у пункті 2.3 договору сторони передбачили, що права вимоги від продавця до покупця (далі - відступлення) та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акта приймання-передачі прав вимоги.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі прав вимоги від 19.08.2014р. до договору купівлі-продажу прав вимоги, який підписаний та скріплений печатками сторін.

Судом враховано, а також підтверджено постановою Вищого господарського суду України по справі №910/459/16, яка має преюдиціальний характер, що відповідно до додатку до акта приймання-передачі прав вимоги від 19.08.2014р. жодного іпотечного договору, договору застави укладених в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Городокконсервмолоко" перед ПАТ "Омега Банк" ПАТ "Дельта Банк" передано не було.

Отже, твердження заявника судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи. Відтак, відсутні правові підстави вважати, що ПАТ "Дельта банк" набув право вимоги до ТОВ "Городокконсервмолоко" та є забезпеченим кредитором у справі про банкрутство останнього.

Таким чином, Публічним акціонерним товариством „Дельта Банк" не доведено, що воно є правонаступником забезпеченого кредитора - ПАТ "Омега Банк" у справі №924/1062/13 про банкрутство ТОВ „Городокконсервмолоко".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ПАТ „Дельта Банк" від 14.02.2018р. про заміну кредитора - ПАТ "ОМЕГА БАНК" у справі №924/1062/13 його правонаступником - ПАТ "Дельта банк" відмовити.

З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання ПАТ „Дельта Банк" №23.1/2244 від 24.05.2018р. про залучення до участі у справі №924/1062/13 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство також слід відмовити.

Керуючись ст. 21, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПАТ „Дельта Банк" від 14.02.2018р. про заміну кредитора - ПАТ "ОМЕГА БАНК" у справі №924/1062/13 його правонаступником - ПАТ "Дельта банк" та у задоволенні клопотання ПАТ „Дельта Банк" №23.1/2244 від 24.05.2018р. про залучення до участі у справі №924/1062/13 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки визначенні ст. ст. 255-257 ГПК України.

Копію ухвали надіслати: кредиторам, боржнику, ліквідатору, ПАТ "Дельта банк".

Повний текст ухвали складено 25.06.2018р.

Головуючий суддя Крамар С.І.

Суддя Вибодовський О.Д.

Суддя Смаровоз М.В.

Віддрук. 14 прим. (надіслати реком. з повідом.): 1 - до справи, 2 - ініціюючому кредитору : 18000, АДРЕСА_1; 3 - ліквідатору Тихончук Л.Х.: АДРЕСА_2; 4 - Городоцькій ОДПІ: 32000. м. Городок, вул. Грушевського, 90; реком. 5 - ПАТ "ЕРДЕ Банк": 04070, м. Київ, Подільський район, вул. П. Сагайдачного/Ігорівська, будинок 10/5, літера А.6 - ПП "Агентство "Скела": 18030, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72, 7 - ТОВ "Торговий дім "Мілк-Маркет": 01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 2 В. 8 - ПП "Універсам" : 45531, Волинська обл., Локачинський р-н, с. Замличі 9 - ТОВ "Могилів - Подільський молокозавод" : 24000, Вінницька область, м. Могилів - Подільський, вул. Пушкінська, 146. 10 - ПП "Виробничо-комерційна фірма "Ремез" :074000, Київська обл., м. Бровари, вул. Андреєва, буд. 10-А.; 11 - ПАТ "ОМЕГА Банк" : 04080, м. Київ, Оболонський район, вул. Новокостянтинівська, будинок 18, літера В. 12 - Кам'янець-Подільській ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області (32300, м. Кам'янець-Подільський, вул. Огієнка, 74); 13 - ПАТ „Дельта Банк": 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38; 14 - ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5 А).