УХВАЛА

м. Київ

03.07.2018Справа № 910/8495/18
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича, м. Київ

про зобов'язання включити кредиторські вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича (відповідач) включити кредиторські вимоги позивача на загальну суму 2 207 965,35 грн., 1 336,89 дол. США та 7 232,56 євро до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір на підтримку членства банку в Міжнародній платіжній системі MasterCard International від 03.02.2006 № 18-1/23-06 (Договір-1), Договір про проведення розрахунків з операціями з платіжними картками банка асоційованого члена міжнародної платіжної системи від 03.02.2006 № 18-2/23-06 (Договір-2), Договір про надання послуг з обслуговування операцій з картками міжнародних платіжних систем від 03.02.2006 № 18-3/23-06 (Договір-3), у зв'язку з неналежним виконанням яких у відповідача виникла заборгованість, звернувшись до відповідача з заявою про кредиторські вимоги, Уповноваженою особою на ліквідацію АТ "Артем-Банк" було відхилено вимоги позивача, оскільки останнім не було надано документів на підтвердження таких вимог та відсутністю відповідних записів про зобов'язання перед позивачем.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що її необхідно повернути з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, в ній об'єднано кілька вимог, а саме зобов'язання відповідача включити кредиторські вимоги позивача на загальну суму 2 207 965,35 грн., 1 336,89 дол. США та 7 232,56 євро до реєстру акцептованих вимог кредиторів за Договорами 1-3.

За своїм процесуальним призначенням інститут об'єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об'єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об'єднання вимог, є об'єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори (предмети позову) між позивачем та відповідачем, встановлення розміру заборгованості за кожним з названих вище договорів, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні договори.

Слід також зазначити, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво ускладнить вирішення спору в межах однієї справи та у строки передбачені ст. 195 ГПК України, оскільки при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо підстав, якими обґрунтовуються вимоги за кожним з договорів, що укладені між сторонами, що свідчить про порушення правил об'єднання позовних вимог.

Частина 6 ст. 173 ГПК України передбачає можливість роз'єднання позовних вимог, виділивши одну або декілька об'єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому суд враховує, що навіть у випадку, коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" і додані до неї документи повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов