ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

27 червня 2018 року Справа № 926/993/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут"

до фізичної особи-підприємця Лакусти Олесі Василівни, м. Чернівці

про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу в сумі 16310,79грн.

Суддя І.В. Марущак

представники:

від позивача - Миронов С.І., довіреність від 02.01.2018 року №007.1Др-12-0118;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: товариство з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Лакусти Олесі Василівни про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу від 01.01.2016 року №11418Q5KO8AP016 у сумі 16310,79 грн., в тому числі 14321,61 грн. основної заборгованості за жовтень 2017 року та січень 2018 року, 1303,06 грн. пені, 130,48 грн. 3% річних та 555,64 грн. інфляційних втрат, які нараховані за період з 06.11.2017 року по 15.03.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач у жовтні 2017 року та січні 2018 року поставив відповідачу природній газ на суму 11586,37 грн. та 2987,29 грн. відповідно. У свою чергу відповідач частково оплатив спожитий ним газ в сумі 246,05 грн., внаслідок чого заборгував позивачу суму позову.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 25.04.2018 року, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.05.2018 року за участю представників сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачу - відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29.05.2018 року за участю представників сторін, запропоновано відповідачу та позивачу надати суду заяви по суті спору.

Ухвалою суду від 29.05.2018 року закрито підготовче провадження у справі №926/993/18 та розпочато її розгляд по суті, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 18.06.2018 року за участю представників сторін.

У судовому засіданні 18.06.2018 року судом постановив ухвалу, якою оголосив перерву до 27.06.2018 року.

Відповідач явку свого представника у судове засідання 27.06.2018 року не забезпечив.

Представник позивача у судовому засіданні 27.06.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі, оскільки вважав, що відповідно до ч.2 ст.31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

У матеріалах справи міститься копія виписки (а. с. 18), відповідно до якої 01.10.2013 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Лакусти Олесі Василівни (код НОМЕР_1) як суб'єкта господарювання, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вчинено запис №0034730.

01 січня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» та фізичною особою-підприємцем Лакустою Олесею Василівною укладено договір №11418Q5KO8AP016 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовим.

У свою чергу судом самостійно здійснено пошук інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) стосовно фізичної особи-підприємця Лакусти Олесі Василівни (код НОМЕР_1). Згідно із даними ЄДР відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 01.10.2013 року, між тим 23.02.2015 року у ЄДР здійснено запис №2034730 про державну реєстрацію припинення відповідачем підприємницької діяльності.

Таким чином, згідно даних ЄДР на момент укладення вказаного вище спірного договору і станом на день звернення позивача до суду із даним позовом Лакуста Олеся Василівна не мала статусу фізичної особи-підприємця та не здійснювала господарської діяльності.

Відповідно до ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, пунктом 1 ч.1 ст.20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За приписами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України: "Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства."

Відтак, з огляду на суб'єктний склад учасників спору, справа за даним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" непідвідомча господарському суду, а має розглядатися в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Посилання представника позивача на ч.2 ст.31 ГПК України, згідно якої справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, не беруться до уваги судом, оскільки положення зазначеної статті визначають питання територіальної юрисдикції (підсудності) господарських судів, а не предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів - підвідомчості справ.

Крім того, у п.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарським судам роз'яснено, що необхідно мати на увазі, що ГПК України не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Тому в разі подання позову, в якому такі вимоги об'єднано, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК України - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України.

У контексті зазначеного суд зауважує, що дану позовну заяву було помилково прийнято до розгляду у порядку господарського судочинства, оскільки про відсутність у відповідача статусу фізичної особи-підприємця суду стало відомо лише при розгляді справи по суті.

При цьому, суд погоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 09.08.2017 року у справі №915/1056/16, про те, що «у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.»

Проте, як зазначено вище, станом на момент укладення між сторонами договору від 01.01.2016 року №11418Q5KO8AP016 Лакуста Олеся Василівна уже втратила статус суб'єкта господарювання, відтак між сторонами не виникло господарських відносин, а договір від 01.01.2016 року №11418Q5KO8AP016 фактично укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» та фізичною особою Лакустою Олесею Василівною.

Згідно із пунктами 1 та 6 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства або настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пунктів 1, 6 частини першої статті 231 ГПК України.

Разом з тим, після проголошення судом вступної та резолютивної частин даної ухвали представник позивача звернувся із письмовим клопотанням про повернення сплаченого ним судового збору відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що: «Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.»

За таких обставин, суд вважає за належне повернути позивачу 1762,00 грн. судового збору, сплаченого ним згідно платіжного доручення від 27.03.2018 року №388.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 130, пунктом 1 та 6 частини першої статті 231, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі.

2. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Чернівцігаз Збут" (58009, м. Чернівці вул. Винниченка, 9-а ) 1762,00 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення від 27.03.2018 року №388.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала виготовлена та підписана 02 липня 2018 року.

Суддя І.В. Марущак