ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2018р. Справа №914/713/18

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Сала О.А. розглянув матеріали

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс, м. Трускавець, Львівська область,

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів, м. Львів,

до відповідача 2: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Катерпіллар Файненшл Україна, м. Київ,

до відповідача 3: Головного управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, м. Львів,

до відповідача 4: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Неос Лізинг, м. Київ,

до відповідача 5: Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд, м. Донецьк,

предмет позову: усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття арештів і заборон на відчуження будівельної техніки та обладнання,

підстава позову: порушення прав та інтересів позивача накладеними арештами та заборонами на відчуження майна,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2 представник на підставі довіреності від 09.11.2017 року,

відповідача 1: не зявився,

відповідача 2: не зявився,

відповідача 3: не зявився,

відповідача 4: не зявився,

відповідача 5: не зявився,

третьої особи: не зявився.

ПРОЦЕС

19.04.2018 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк Львів, до відповідача 2: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Катерпіллар Файненшл Україна, до відповідача 3: Головного управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття арештів і заборон на відчуження будівельної техніки та обладнання, а саме арешт і заборону на відчуження майна від 18.02.2013 року, від 13.03.2013 року, від 08.08.2013 року.

Ухвалою суду від 24.04.2018 року відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження.

15.05.2018 року позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів; 29.05.2018 року клопотання про залучення до участі у справі в процесуальному статусі відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Неос Лізинг (код ЄДР 33942232), Дочірнього підприємства Львівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (код ЄДР 31978981), в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (код ЄДР 34672744).

05.06.2018 року від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року задоволено клопотання позивача про залучення до участі у справі відповідачів та третьої особи.

18.06.2018 року від відповідача 3 надійшов відзив на позовну заяву, у якому заявлено клопотання про виключення Головного управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області з переліку відповідачів та залучення його до участі у статусі третьої особи.

20.06.2018 року від третьої особи надійшли пояснення стосовно позовної заяви.

У судовому засіданні 20.06.2018 року у задоволенні поданого клопотання відмовлено, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 25.06.2018 року. 25.06.2018 року розгляд справи відкладено на 04.07.2018 року.

У судове засідання 04.07.2018 року зявився представник позивача, підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити. Відповідачем 3 на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Решта учасників справи явки представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відтак, суд вважає, що повторна неявка представників інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 04.07.2018 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач стверджує, що він є власником будівельної техніки та обладнання, яка перебуває у заставі Публічного акціонерного ОСОБА_1 Акціонерно-комерційний банк «Львів», зареєстрованій у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 31.07.2014 року за № 14473685, 30.07.2014 року за № 14471609. Позивачем зясовано, що майно, яке йому належить на праві власності, має додаткові обтяження, що унеможливлюють реалізацію права власності позивача, а саме існують арешти на майно, накладені ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області 18.02.2013 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (виконавче провадження ВП № 35964213 від 18.02.2013 року), 13.03.2013 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (виконавче провадження ВП № 36834690 від 11.03.2013 року), 08.08.2013 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (виконавче провадження ВП № 39142946 від 06.08.2013 року). Відтак, оскільки такі арешти та заборони на відчуження майна, накладені третіми особами, порушують законні права та інтереси позивача та перешкоджають йому у реалізації свого права власності, зокрема права користування та розпорядження майном, просить суд усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом зняття арештів та заборон на відчуження будівельної техніки та обладнання, а саме: бульдозер Shantui SD13 SD13AA102229; бульдозер Shantui SD16 SD16AA107956; бульдозер Shantui SD16 SD16AA108674; бульдозер Shantui SD23 SD23AA100836; бульдозер Shantui SD23 SD23AA100842; бульдозер Shantui SD23 SD23AA100834, а саме:

- арешт та заборону на відчуження майна від 18.02.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області ОСОБА_3, за постановою від 18.02.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 35964213.;

- арешт та заборону на відчуження майна від 13.03.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області ОСОБА_3, за постановою від 11.03.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 36834690;

- арешт та заборону на відчуження майна від 08.08.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області ОСОБА_3, за постановою від 06.08.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 39142946.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив про відсутність у нього грошових вимог до ДП «Статус» ТзОВ «Леополіс-Плюс» за кредитними договорами, оскільки правовідносини за договорами 317 від 11.03.2011 року та №36 від 04.05.2012 року, як і правовідносини застави в частині забезпечення виконання цих кредитних зобовязань, припинені з 22.06.2016 року. Також повідомив, що йому не відомі обставини накладення арештів на рухоме майно, належне ДП «Статус» ТзОВ «Леополіс-Плюс», та заборони на його відчуження.

Відповідач 3 на електронну адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги заперечив з тих підстав, що виконавчі провадження, зазначені позивачем, закінчено і їх матеріали знищено 27.01.2017 року; Закон України «Про виконавче провадження» не забороняв державному виконавцю накладати арешт на майно, яке перебуває в заставі.

Інші відповідачі позицій щодо позовної заяви суду не надали.

Третя особа надала пояснення щодо позовної заяви, зазначивши, що з 19.02.2014 року ТзОВ «Кварталбуд» не є власником транспортних засобів - бульдозерів Shantui за номерами SD13AA102229; SD16AA108674; SD16AA107956; SD23AA100834; SD23AA100836; SD23 SD23AA100842, тому не заперечує проти позовних вимог позивача.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.03.2011 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Львів (банк) і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (позичальник) уклали договір кредитної лінії № 17.

10.05.2011 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Львів (заставодержатель), ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (заставодавець - позичальник) і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТКС-Євробуд» (заставодавець майновий поручитель) уклали договір застави рухомого майна (транспортних засобів), зареєстрований в реєстрі за №2772, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, згідно з яким здійснювалося забезпечення виконання зобовязання позичальника та вимог заставодержателя, що випливають з умов договору кредитної лінії № 17 від 11.03.2011 року з усіма змінами і доповненнями. Предметом застави згідно з договором зі змінами та доповненнями від 03.11.2011 року є транспортні засоби, які належать заставодавцю - позичальнику та заставодавцю - майновому поручителю, а саме позичальнику - автомобіль бульдозер, SD-13, 2008 року випуску, номер обєкта: SD13AA102229, номер державної реєстрації 13090ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA108674, номер державної реєстрації 13091ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA107956, номер державної реєстрації 13092ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100834, номер державної реєстрації 14705 ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100836, номер державної реєстрації 14706 ВС.

Застава рухомого майна на підставі вказаного договору від 10.05.2011 року зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12.05.2011 року за № 11162680 зі змінами, внесеними 07.11.2011 року у звязку з додаванням обєктів -бульдозера SHANTUI SD23, номер обєкта: SD23AA100834 та бульдозера SHANTUI SD23, номер обєкта: SD23AA100836, що вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45956985.

У подальшому 25.09.2013р. між ПАТ АКБ «Львів», ТзОВ «Кварталбуд» та ТзОВ «Будівельний альянс - 2007» укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ТзОВ «Кварталбуд» (первісний боржник) перевів на ТзОВ «Будівельний альянс - 2007» (новий боржник) у повному обсязі свій борг за договором кредитної лінії №17 від 11.03.2011р., укладеним із ПАТ АКБ «Львів», а новий боржник прийняв на себе виконання зобовязання у повному обсязі, що випливають із цього договору кредитної лінії та зобовязався виконувати їх належним чином. У липні 2014 року, а саме 28.07.2014 року між ПАТ АКБ «Львів», ТзОВ «Будівельний альянс - 2007» та дочірнім підприємством «Статус» товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс - Плюс» укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ТзОВ «Будівельний альянс - 2007» перевів на ДП «Статус» ТзОВ «Леополіс - Плюс» у повному обсязі свій борг за договором кредитної лінії №17 від 11.03.2011р., укладеним із ПАТ АКБ «Львів», а новий боржник прийняв на себе виконання зобовязання у повному обсязі, що випливають із цього договору кредитної лінії та зобовязався виконувати їх належним чином.

Згідно з матеріалами справи 04.05.2012 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Львів (банк) і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (позичальник) уклали генеральний договір кредитної лінії № 36, виконання якого забезпечувалось заставою. Так, 07.05.2012 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк Львів (заставодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (заставодавець) уклали договір застави рухомого майна (транспортних засобів), зареєстрований в реєстрі за № 603, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Вказаним договором здійснюється забезпечення вимоги заставодержателя, що випливають з умов договору кредитної лінії № 36 від 04.05.2012 року з усіма додатками до нього. Предметом договору застави є автотранспорт: бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100842, номер державної реєстрації 13093 ВС.

Згідно з записом за № 12475506 від 08.05.2012 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано заставу рухомого майна на підставі вказаного договору від 07.05.2012 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45956985.

У подальшому, 26.12.2013 року між ПАТ АКБ «Львів», ТзОВ «Кварталбуд» та дочірнім підприємством «Статус» товариства з обмеженою відповідальністю «Леополіс - Плюс» укладено договір про переведення боргу, відповідно до умов якого ТзОВ «Кварталбуд» (первісний боржник) перевів на ДП «Статус» ТзОВ «Леополіс - Плюс» (новий боржник) у повному обсязі свій борг за генеральним договором кредитної лінії №36 від 04.05.2012р., укладеним із ПАТ АКБ «Львів», а новий боржник прийняв на себе виконання зобовязання у повному обсязі, що випливають із цього генерального договору кредитної лінії та зобовязався виконувати їх належним чином.

15.02.2014 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс (покупець) укладено договір купівлі-продажу будівельної-техніки та спеціального обладнання - бульдозер, SD-13, 2008 року випуску, номер обєкта: SD13AA102229, номер державної реєстрації 13090ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA108674, номер державної реєстрації 13091ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA107956, номер державної реєстрації 13092ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100834, номер державної реєстрації 14705 ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100836, номер державної реєстрації 14706 ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100842, номер державної реєстрації 13093 ВС; електрогенератор KDE 100SS3-ATS.

19.02.2014 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс підписано акт прийому-передачі зазначеної вище будівельної техніки та обладнання. Відповідно до п. 16 договору купівлі-продажу право власності, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження техніки проходить до покупця з моменту передання йому техніки та підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі.

Як вбачається з листа ПАТ АКБ «Львів» вих.№904/19/1 від 17.02.2015 року, банк на підставі рішення кредитного комітету банку №КК014/2014 від 18.02.2014 року надавав згоду на переоформлення права власності з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс майна, що перебуває у заставі банку згідно з договорами застави від 10.05.2011 року (реєстровий номер 2772), від 07.05.2012 року (реєстровий номер 603), від 20.02.2013 року за умови передачі ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс в заставу банку відповідного майна з метою забезпечення виконання зобовязань позичальників ТОВ «Будівельний альянс-2007» та ДП «Статус» ТОВ Леополіс-Плюс, які виникають з генерального кредитного договору № 17 від 11.03.2011 року та з генерального договору кредитної лінії № 36 від 04.05.2012 року.

19.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів (заставодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс (заставодавець) укладено договір застави майнових прав, який забезпечує виконання зобовязань позичальника ТОВ «Будівельний Альянс-2007» та вимог заставодержателя, які виникли з генерального кредитного договору № 17 від 11.03.2011 року з усіма додатковими договорами до нього. Предметом застави є права вимоги заставодавця, які виникають з договору купівлі-продажу від 15.02.2014 року, укладеного між заставодавцем та його боржником ТОВ «Кварталбуд» щодо придбання бульдозера SD-13, 2008 року випуску, номер обєкта: SD13AA102229; бульдозера SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA108674; бульдозера SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA107956; бульдозера SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100834; бульдозера SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100836; електрогенератора KDE 100SS3-ATS.

Крім цього, 19.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів (заставодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс (заставодавець) укладено договір застави майнових прав права вимоги заставодавця, які виникають з договору купівлі-продажу від 15.02.2014 року, укладеного між заставодавцем та його боржником ТОВ «Кварталбуд» щодо придбання бульдозера SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100842. Вказаний договір застави забезпечує виконання зобовязань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з генерального договору кредитної лінії № 36 від 04.05.2012 року з усіма додатковими договорами до нього.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53974382 30.07.2014 року за № 14471609 на підставі договору застави майнових прав від 19.02.2014 року зареєстровано обтяження застава майнових прав, а саме права вимоги заставодавця, які виникають з договору купівлі-продажу від 15.02.2014 року, укладеного між ТзОВ «Леополіс-плюс» та ТзОВ «Кварталбуд» щодо придбання бульдозера Shantui SD-13, 2008 р.в., заводський номер SD23AA100842, обтяжувач ПАТ АКБ «Львів», боржник ДП «Статус» ТОВ «Леополіс-Плюс» та ТОВ «Леополіс-Плюс»;

31.07.2014 року за № 14473685 на підставі договору застави майнових прав від 19.02.2014 року зареєстровано обтяження застава майнових прав, а саме права вимоги заставодавця, які виникають з договору купівлі-продажу від 15.02.2014 року, укладеного між ТзОВ «Леополіс-плюс» та ТзОВ «Кварталбуд» щодо придбання бульдозера Shantui SD-13, 2008 р.в., заводський номер SD13AA102229, бульдозера Shantui SD-16, 2008 р.в., заводський номер SD16AA108674, бульдозера Shantui SD-16, 2008 р.в., заводський номер SD16AA107956, бульдозера Shantui SD-23, 2008 р.в., заводський номер SD23AA100834, бульдозера Shantui SD-23, 2008 р.в., заводський номер SD23AA100836, електрогенератора KDE 100SS3-ATS, обтяжувач ПАТ АКБ «Львів», боржник ТОВ «Леополіс-Плюс».

Враховуючи договір купівлі-продажу техніки від 15.02.2014 року, 19.02.2014 року до Генерального кредитного договору № 17 від 11.03.2011 року внесено зміни згідно з додатковою угодою № 17 стосовно заставного майна, а саме відповідно до п.3.3.1-п.3.3.5 кредитного договору в якості забезпечення виконання зобовязань позичальника поручителями надаються наступні види забезпечення: майнові права на бульдозер Shantui SD13 SD13AA102229; майнові права на бульдозер Shantui SD16 SD16AA108674; майнові права на бульдозер Shantui SD16 SD16AA107956; майнові права на бульдозер Shantui SD23 SD23AA100834.; майнові права на бульдозер Shantui SD23 SD23AA100836. 19.02.2014 року також внесено зміни до Генерального кредитного договору №36, від 04.05.2012 року згідно з додатковою угодою №11 стосовно заставного майна, а саме: відповідно до п 3.3.2 кредитного договору в якості забезпечення виконання зобовязань позичальника поручителями надаються наступні види забезпечення: майнові права на бульдозер Shantui SD23 SD23AA100842.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитні правовідносини за договорами №17 від 11.03.2011 року та №36 від 04.05.2012 року припинені 22.06.2016 року та 24.06.2016 року відповідно, про що ПАТ АКБ «Львів» і ДП «Статус» ТзОВ «Леополіс - Плюс» укладено додаткові угоди № 50 від 22.06.2016 року та №55 від 24.06.2016 року. Станом на 01.06.2018 року заборгованість по вказаних кредитних договорах перед банком відсутня, про що банком надано довідку від 01.06.2018 року вих.№154-18/24.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45956985 також вбачається наявність публічних обтяжень на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, зокрема:

- 18.02.2013 року за №13531768 зареєстровано обтяження на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обєкт обтяження все рухоме майно, виконавче провадження № 35964213 від 18.02.2013 року;

- 13.03.2013 року за №13571863 зареєстровано обтяження на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обєкт обтяження все рухоме майно, виконавче провадження № 36834690 від 11.03.2013 року;

- 08.08.2013 року за №13839686 зареєстровано обтяження на підставі постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, обєкт обтяження все рухоме майно, виконавче провадження № 39142946 від 06.08.2013 року.

Крім цього, як вбачається з листа відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 02.05.2018 року, виконавчі провадження № 36834690, №39142946, №35964213 перебували на виконанні. Однак, у ВП № 36834690, яке здійснювалося з примусового виконання наказу №5015/3803/12, виданого 15.02.2012 року Господарським судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кварталбуд» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ТКС Гідроресурс» на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» 225 094,92 грн. основного боргу, 17 450,29 грн. пені за прострочення сплати лізингових платежів, 3 483,94 грн. 3% річних, 21 401,42 грн. за прострочення повернення предмету лізингу та 5 348,62 грн. судового збору, 28.11.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого провадження; у ВП № 39142946 з примусового виконання наказу № 914/1154/13, виданого 25.06.2013 року Господарським судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Кварталбуд» 70 732,50 грн. на користь Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», 28.11.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження; у ВП № 35964213 з примусового виконання наказу № 5015/2574/12, виданого 21.12.2012 року Господарським судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Кварталбуд» на користь ТзОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» 295 714,69 грн. заборгованості зі сплати лізингових платежів, 5 914,30 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору, 28.11.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, і 27.01.2017 року матеріли відповідних виконавчих проваджень знищені у звязку із закінченням строку їх зберігання.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовані.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Із описаних вище обставин справи встановлено, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс на підставі укладеного 15.02.2014 року з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Кварталбуд договору купівлі-продажу набуло у власність рухоме майно будівельної техніки та спеціального обладнання - бульдозер, SD-13, 2008 року випуску, номер обєкта: SD13AA102229, номер державної реєстрації 13090ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA108674, номер державної реєстрації 13091ВС; бульдозер, SD-16, 2008 року випуску, номер обєкта: SD16AA107956, номер державної реєстрації 13092ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100834, номер державної реєстрації 14705 ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100836, номер державної реєстрації 14706 ВС; бульдозер SHANTUI SD23, 2008 року випуску, номер обєкта: SD23AA100842, номер державної реєстрації 13093 ВС; електрогенератор KDE 100SS3-ATS.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

У матеріалах справи відсутні докази оскарження чи визнання недійсним договору купівлі-продажу від 15.02.2014 року, відсутні також інші докази щодо заперечення обставини наявності у позивача права власності на рухоме майно, придбане по вказаному договору.

Договір купівлі-продажу вчинений щодо майна, яке перебувало у заставі ПАТ «АКБ «Львів» відповідно договорів застави від 10.05.2011 року (реєстровий номер 2772) та від 07.05.2012 року (реєстровий номер 603), якими забезпечувалось виконання договору кредитної лінії № 17 від 11.03.2011 року та договору кредитної лінії № 36 від 04.05.2012 року. З 19.02.2014 року забезпечення виконання зобовязань заставодавця та вимог заставодержателя, які виникають з договору кредитної лінії № 17 від 11.03.2011 року та № 36 від 04.05.2012 року, здійснювалось у звязку з укладенням між Публічним акціонерним товариством Акціонерно-комерційний банк Львів та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс договорів застави майнових прав.

Частинами 1, 6 ст. 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до Закону України ч. 1 ст. 54 «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на час вчинення дій по накладенню арештів) звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що укладення договору купівлі-продажу будівельної-техніки та спеціального обладнання між ТзОВ «Леополіс-Плюс» та ТзОВ «Кварталбуд» від 15.02.2014 року є способом реалізації права заставодержателя на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на майно, яке перебуває у заставі.

Згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №45956985 встановлено наявність обтяжень щодо всього рухомого майна боржника на підставі постанов відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 35964213 від 18.02.2013 року, № 36834690 від 11.03.2013 року, № 39142946 від 06.08.2013 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав. Відповідно до ч.5 ст.12 вказаного Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Із обставин справи встановлено, що рухоме майно будівельна техніка та спеціальне обладнання було обтяжене заставою згідно з записом за № 11162680 від 12.05.2011 року та з записом за № 12475506 від 08.05.2012 року, боржник ТОВ «Кварталбуд», згодом - заставою майнових прав згідно з записами в реєстрі за № 14471609 від 30.07.2014 року та за № 14473685 від 31.07.2014 року, боржник ТОВ «Леополіс-Плюс». Тобто, арешти на все рухоме майно попереднього власника ТзОВ «Кварталбуд» накладалися відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області 18.02.2013 року, 11.03.2013 року та 06.08.2013 року, яке вже було обтяжене заставою, що не відповідає приписам ч. 1 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» в наведеній вище редакції.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Як встановлено вище, позивач не просить визнавати право власності на рухоме майно будівельну техніку та спеціальне обладнання - бульдозер SD-13, номер обєкта: SD13AA102229, бульдозер SD-16, номер обєкта: SD16AA108674, бульдозер SD-16, номер обєкта: SD16AA107956, бульдозер SHANTUI SD23, номер обєкта: SD23AA100834, бульдозер SHANTUI SD23, номер обєкта: SD23AA100836, бульдозер SHANTUI SD23, номер обєкта: SD23AA100842, оскільки право власності на такі обєкти іншими особами не оспорюється. Разом з тим, існуючі накладені арешти на все майно попереднього власника ТзОВ «Кварталбуд» від 18.02.2013 року, 13.03.2013 року та 08.08.2013 року порушують законні права та інтереси позивача як власника та перешкоджають йому у реалізації права власності, зокрема права користування та розпорядження майном.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами в справах є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

У даному спорі позовні вимоги предявлено до банку як заставодержателя, до осіб стягувачів у виконавчих провадженнях, в межах яких накладались арешти у 2013 році, а також до органу державної виконавчої служби субєкта, що накладав відповідні арешти.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням господарського судочинства згідно з ч.1 ст. 2 ГПК України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ГПК України).

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

За змістом процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред'явлено позовну вимогу. Тобто учасники справи - це суб'єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем - особа, яка повинна виконати зобов'язання (боржник).

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції рол захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "ОСОБА_5 проти України" від 05.04. 2005 (заява № 38722/02).

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Крім визначеного переліку, законом передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, арешти на все рухоме майно згідно з постановами № 35964213 від 18.02.2013 року, № 36834690 від 11.03.2013 року та № 39142946 від 06.08.2013 року накладені відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області. За твердженнями відповідача 3, наведеними у відзиві, матеріали відповідних виконавчих проваджень знищено у звязку із закінченням термінів зберігання, а виконавче провадження закінчено. Відповідно, існування обтяжень на підставі таких постанов на даний час необгрунтоване та безпідставне, у звязку з чим порушується право власності позивача. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач 3 належних доказів на спростування заявлених позивачем позивних вимог та обставин, наведених позивачем, не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи обставини справи та відсутність доказів їх спростування іншими учасниками справи, суд доходить висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкоди у користуванні майном, шляхом зняття арештів та заборон на відчуження будівельної техніки та обладнання, належного позивачу.

Здійснюючи розподіл судового збору, суд враховує положення ч.9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та факт накладення арештів відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, у звязку з чим покладає відшкодування вартості сплаченого позивачем судового збору на відповідача 3 - Головне управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Усунути перешкоди у користуванні майном, шляхом зняття арештів та заборон на відчуження будівельної техніки та обладнання: 1) бульдозер Shantui SD13 SD13AA102229; 2) бульдозер Shantui SD16 SD16AA107956; 3) бульдозер Shantui SD16 SD16AA108674; 5) бульдозер Shantui SD23 SD23AA100836; 5) бульдозер Shantui SD23 SD23AA100842; 6) бульдозер Shantui SD23 SD23AA100834, а саме:

- арешт та заборону на відчуження майна від 18.02.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області (ід. код за ЄДР 000, м. Львів пл. Шашкевича, 1) ОСОБА_3, за постановою від 18.02.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 35964213.

- арешт та заборону на відчуження майна від 13.03.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області (ід. код за ЄДР 000, м. Львів пл. Шашкевича, 1) ОСОБА_3, за постановою від 11.03.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 36834690.

- арешт та заборону на відчуження майна від 08.08.2013 року, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівський області (ід. код за ЄДР 000, м. Львів пл. Шашкевича, 1) ОСОБА_3, за постановою від 06.08.2013 року в межах виконавчого провадження ВП № 39142946.

3. Стягнути з Головного управління юстиції у Львівській області в особі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (79000, Львівська обл., місто Львів, пл. Шашкевича, будинок, 1 код ЄДР 34942940) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Леополіс-Плюс (82200, Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля, будинок 54А, код ЄДР 34596894) 5 286,00 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.07.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.