ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2018р. Справа №905/494/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ», м.Донецьк,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Київ,

про визнання права власності

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бондаренко Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: Білошапко І.В. - за дов.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ», м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», м.Київ про визнання права власності на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 58,3 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на припинення договору іпотеки №DNH2LON01389/D11 від 18.04.2014р., втрату іпотекодержателем (банком, відповідачем) правовстановлюючих документів на спірне майно, з огляду на що, враховуючи приписи норм ст.392 Цивільного кодексу України, наявні підстави для визнання права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 58,3 кв. м.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Частиною 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою господарського суду від 02.04.2018р., не подав до суду відзиву на позов, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як свідчать матеріали справи, 26.01.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу нежилого приміщення, за змістом п.1.1 якого представник продавця передав у власність покупцю нежиле приміщення №1, загальною площею 58,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а покупець прийняв вказане майно, і зобов'язався сплатити за нього обговорену грошову суму.

За приписами п.1.2 укладеного продавцем та покупцем правочину відчужується із прибудови літ.А1-1 нежиле приміщення №1, загальною площею 58,3 кв. м, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за №28260885, від 07.12.2010 року (реєстраційний номер об'єкту: 20050520, номер запису 2314 в книзі 4).

Вказаний договір купілі-продажу підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено печаткою позивача, посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Дубровською О.А. за реєстровим №197.

Відповідні відомості про об'єкт нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 2445821, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 23, що підтверджується витягом №9235433 від 11.09.2013р.

18.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» (іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» в особі Регіональної філії «Донецьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (іпотекодержатель) укладено договір іпотеки №DNH2LON01389/D11, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в п.7 договору, в забезпечення виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» (позичальник) перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право у випадку невиконання позичальником зобов'язань, забезпечених іпотекою, та (або) невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) іпотекодавця.

Відповідно до п.7 вказаного договору іпотеки в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та позичальником зобов'язань за цим договором, іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Дубровською О.А. 16.01.2011р. за реєстровим номером №197, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 26.01.2011р., номер правочину: 4313926 і зареєстрованого Міським комунальним підприємством «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером: 20050520, номер запису: 20050520, номер запису: 2314, в книзі: 4, про що надано витяг про державну реєстрацію прав за №28963770, на нежитлове приміщення та надається в іпотеку згідно відомостей, викладених у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 11.09.2013р., індексний номер витягу 9235433, номер запису про право власності 2445821, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 23, нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 58,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Термін дії договору - до повного виконання позичальником та іпотекодержателем зобов'язань за кредитним договором, та всім договорам про внесення змін до нього (п.29 договору №DNH2LON01389/D11 від 18.04.2014р.).

Зазначений договір іпотеки підписано уповноваженими представниками іпотекодавця та банку, скріплено печатками сторін, посвідчено та накладено заборону відчуження зазначеного у вказаному правочині нерухомого майна до виконання, припинення чи розірвання договору іпотеки, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соболєвою В.Л., зареєстровано в реєстрі за №№1359, 1360, в реєстрі для заборон за №21.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2014р. на виконання умов укладеного іпотекодержателем та іпотекодавцем правочину, позивач передав відповідачу відповідно до акту приймання-передачі №DNH2LON01389/DІ1 оригінали наступних документів:

- договір купівлі-продажу від 26.01.2011р. нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Дубровською О.А. за реєстровим №197 (2 арк.);

- витяг №9535626 від 26.01.2011р. з Державного реєстру правочинів щодо реєстрації договору купівлі-продажу від 26.01.2011р. нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (1 арк.);

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії №005977, індексний номер 9235433 від 11.09.2013р. на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (1 арк.);

- технічний паспорт Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 29.07.2005р. на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (6 арк.).

У подальшому, з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» (позичальник) виконані всі зобов'язання за кредитним договором №DNH2LON01389 від 11.07.2012р., у відповідності до абз.3 ст.17 Закону України «Про іпотеку», договір іпотеки №DNH2LON01389/D11 від 18.04.2014р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» та Публічним акціонерним товариством комерційного банку «Приватбанк», є таким, що припинив свою дію, про що листом б/н від 03.03.2017р. банк повідомив приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Соболєву В.Л. та просив останнього зняти заборону відчуження нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинити іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежилого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Листами №08/17 від 08.06.2017р., №09-08/17 від 09.08.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» зверталось до банку із вимогою щодо повернення оригіналів примірників правовстановлюючих документів, які були передані Публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» за актом приймання-передачі №DNH2LON01389/DІ1 від 25.04.2014р.

У відповідь на вищезазначене звернення, банк повідомив позивача, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території місцезнаходження Регіональної філії «Донецьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», останній припинив свою діяльність у м.Донецьк та не мав можливості для вивезення документів на підконтрольну українській владі територію, з огляду на що, повернення витребуваних Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» правовстановлюючих документів не вбачається можливим.

На запит позивача щодо отримання документів, що підтверджують право власності на об'єкти нерухомості Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ», що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Дубровської О.А. була припинена на підставі наказу №115/2 від 16.05.2013р. Головного управління юстиції у Донецькій області; архів нотаріальних документів вказаного приватного нотаріуса за 2005-2013 роки залишився у приміщенні Донецького обласного державного нотаріального архіву у м.Донецьку, доступ до якого на теперішній час відсутній у зв'язку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань, з огляду на що, отримання дублікатів договорів купівлі-продажу не представляється можливим (лист №4-16-402 від 13.07.2017р.).

Відтак, беручи до уваги сукупність викладених вище обставин, позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Одним із способів захисту порушених суб'єктивних прав є звернення до суду.

Обов'язковою умовою надання судом правового захисту є наявність відповідного порушення відповідачем прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У ст.20 Господарського кодексу України зазначено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Правом власності є право особи на річ (майно) яке воно здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.317 Цивільного кодексу України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном.

За приписами ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст.392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, зокрема, у разі неможливості одержати у відповідних органах правовстановлюючий документ на підтвердження права.

Приведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України №3-18гс111 від 04.04.2011р.

Пунктом 1.2. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом №296/5 від 22.02.2012р. Міністерства юстиції України, встановлено, що при вчиненні правочину про відчуження будівель та споруд, нотаріусу подаються документи або їх дублікати, які підтверджують право власності на майно, що відчужується, зокрема: нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором; свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтво про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтво про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права на утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо.

У разі коли державну реєстрацію права власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, земельну ділянку, що відчужуються, відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, право власності підтверджується на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Враховуючи, що право власності на об'єкт нерухомості позивач набув на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, право власності на вказаний об'єкт, при його відчуженні, не може бути підтверджене (при вчиненні нотаріального правочину) на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Єдиним документом (при вчиненні нотаріального правочину), який підтверджує право власності позивача на зазначений об'єкт нерухомості, є договір купівлі-продажу нежилого приміщення або його дублікат.

Як вказувалось, на звернення позивача щодо повернення оригіналів документів, які були передані представнику банку за актом приймання-передачі №DNH2LON01389/DІ1 від 25.04.2014р., Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» повідомило позивача, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території місцезнаходження Регіональної філії «Донецьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», останній припинив свою діяльність у м.Донецьк та не мав можливості для вивезення документів на підконтрольну українській владі територію, з огляду на що, повернення витребуваних Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» правовстановлюючих документів не вбачається можливим (лист №20.1.0.0.0/7-20170814/1936 від 14.08.2017р.).

Крім того, як зазначалось судом, у листі №4-16-402 від 13.07.2017р. Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області повідомило позивача, що приватна нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Маріупольського нотаріального округу Дубровської О.А. була припинена на підставі наказу №115/2 від 16.05.2013р. Головного управління юстиції у Донецькій області; архів нотаріальних документів вказаного приватного нотаріуса за 2005-2013 роки залишився у приміщенні Донецького обласного державного нотаріального архіву у м.Донецьку, доступ до якого на теперішній час відсутній у зв'язку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань, з огляду на що, отримання дублікатів договорів купівлі-продажу не представляється можливим.

Відтак, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, приймаючи до уваги, що передання оригіналів примірників правовстановлюючих документів здійснювалось на виконання умов вищевказаного договору іпотеки, з огляду на припинення дії договору іпотеки №DNH2LON01389/D11 від 18.04.2014р. у зв'язку із виконанням забезпеченого іпотекою кредитного договору №DNH2LON01389 від 11.07.2012р., враховуючи зміст листа №20.1.0.0.0/7-20170814/1936 від 14.08.2017р. Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», оригінали правовстановлюючих документі на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 58,3 кв. м є такими, що були втрачені відповідачем.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою господарського суду від 02.04.2018р. відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів в розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт повернення оригіналів правовстановлюючих документів, які передавались Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» відповідачу за актом приймання-передачі №DNH2LON01389/DІ1 від 25.04.2014р., не представлено.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 вказаного кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства України та викладені судом обставини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання права власності на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 58,3 кв. м, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 6272,35 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, керуючись ст.ст.46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» (83009, Донецька область, м.Донецьк, вул.Новоросійська, буд.9, ) право власності на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, прибудова літ.А1-1, загальною площею 58,3 кв. м.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес РЛ» (83009, Донецька область, м.Донецьк, вул.Новоросійська, буд.9, ) судовий збір у розмірі 6272,35 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 19.06.2018р.

Повне рішення складено та підписано 27.06.2018р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця