номер провадження справи 17/103/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.06.2018 Справа № 908/3919/14

Суддя Корсун В.Л. розглянувши заяву ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до відповідача: публічного акціонерного товариства Великоанадольський вогнетривкий комбінат, 85725, Донецька область, Волноваський р-н, смт Володимирівка, вул. Заводська, 1

про стягнення 118 093,89 грн.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.11.14 позовні вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України про стягнення з ПАТ Великоанадольський вогнетривкий комбінат заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 26.06.13 № Юр264/13-Пр в сумі 118 093,89 грн., з якої: 34 124,08 грн. пені, 76 339,43 грн. 7% штрафу та 7 630,38 грн. - 3 % річних задоволено частково. Так, зокрема, вказаним рішенням суд вирішив стягнути з ПАТ Великоанадольський вогнетривкий комбінат на користь ПАТ НАК Нафтогаз України 28 100,45 грн. пені, 6 280,71 грн. 3% річних, 76 339,42 грн. 7 % штрафу та 2 214,41 грн. судового збору.

На адресу господарського суду Запорізької області надійшла заява ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В про видачу судового наказу, в прохальній частині якої заявник просить суд:

- видати наказ на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.11.14 по справі № 908/3919/14,

- поновити строк предявлення наказу виданого на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.11.14 по справі № 908/3919/14.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.17 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуальної кодексу України (далі ГПК України), який набрав чинності з 15.12.17.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14.06.18 господарським судом Запорізької області видано наказ про примусове виконання судового рішення у справі № 908/3919/14.

Ухвалою від 14.06.18 судом прийнято до розгляду заяву ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В, судове засідання призначено на 23.06.18 об 09 год. 00 хв.

В судове засідання, призначене на 23.06.18 жоден із представників сторін не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Про дату, місце та час розгляду заяви ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В сторони у даній справі повідомлені належним чином шляхом направлення на адресу кожного із них (сторін) відповідної ухвали рекомендованим листом із повідомленням про врученням та у зворотньому напрямку (станом на час винесення цієї ухвали) до суду не повертались.

Відповідно до ч. 2 ст. 329 ГПК України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в 10-денний строк.

Розглянувши матеріали заяви ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В та справи № 908/3919/14, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України (ч. 1). Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2).

Статтею ст. 326 ГПК України також унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч. 1). Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 329 ГПК України, у разі пропуску строку для предявлення наказу, судового наказу до виконання з причини, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Обґрунтовуючи надану заяву, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» вказував, що на момент подання до суду наведеної у тексті цієї ухвали заяви, до позивача не надходило наказу господарського суду Запорізької області на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.11.14 по справі № 908/3919/14, яким позов задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» - 28 100,45 грн. пені, 6 280,71 грн. 3 % річних, 76 339,42 грн. 7 % штрафу та 2 214,41 грн. судового збору. Заявник, посилаючись на ст. 116 ГПК України та п. 2.6.13 Інструкції з діловодства в господарських судах України (затв. наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13 № 28) зазначив, що вказані вище процесуальний Закон та Інструкція покладають обовязок видачі наказу для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, саме на суд, який також зобовязаний вручити цей наказ безпосередньо стягувачеві або надіслати йому рекомендованим чи цінним листом, в той час, як будь-яких обовязків з цього приводу щодо позивача, законом не передбачено. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскільки судом виконавчий документ не видано, строк предявлення виконавчого документу до виконання, пропущений з обєктивних причин, не залежних від позивача, що є поважною причиною пропуску строку предявлення виконавчого документу до виконання, оскільки виконавчий документ судом видано після закінчення строку предявлення до виконання та просить суд видати наказ на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.11.14 по справі № 908/3919/14 та поновити строк для предявлення зазначеного наказу.

22.06.18 на електронну адресу господарського суду Запорізької області без електронного цифрового підпису надійшли пояснення ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за вих. від 20.06.18 № 14/5-1845В щодо поновлення строку предявлення до виконання наказу у справі № 908/3919/14.

Судом враховано, що відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах (затв. наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13 № 28), на яку (Інструкцію …) у своїй заяві також посилався представник заявника ОСОБА_1, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Станом на час розгляду заяви ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В зазначені вище пояснення в оригіналі в матеріалах справи № 908/3919/14 відсутні.

Враховуючи надходження до суду пояснень ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за вих. від 20.06.18 № 14/5-1846В (засобами електронного звязку) без електронного цифрового підпису та відсутність в матеріалах справи, станом на час винесення вказаної ухвали (станом на 23.06.18 на 09 год. 00 хв.) відповідних пояснень в оригіналі, судом зазначені пояснення заявника до уваги не приймались.

Також судом враховано, що чинною станом на час прийняття рішення у справі № 908/3919/14 редакцією ст. 116 ГПК України (чинній до 14.12.17) було визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до органів державної виконавчої служби.

А тому, з підстав наведених у зазначеній вище статті ГПК України, вбачається, що суд зобовязаний видати наказ після надходження відповідної заяви стягувача (яким у справі № 908/3919/14 є ПАТ «НАК «Нафтогаз України»).

Тобто, момент видачі судом наказу безпосередньо пов'язаний із заявою стягувача про видачу виконавчого документа.

Заявник, посилаючись на ст. 116 ГПК України та п. 2.6.13 Інструкції з діловодства в господарських судах України зазначив, що вказані вище процесуальний Закон та Інструкція покладають обовязок видачі наказу для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, саме на суд, який також зобовязаний вручити цей наказ безпосередньо стягувачеві або надіслати йому рекомендованим чи цінним листом, в той час, як будь-яких обовязків з цього приводу щодо позивача, законом не передбачено.

Разом з тим, таке твердження заявника не ґрунтується на вимогах ст. 116 ГПК України яка станом на час (05.12.14) набрання рішенням у цій справі законної сили передбачала, що наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював представництво …, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом ...

Тобто, суд виходить з того, що процесуальна норма ст. 116 ГПК України свідчить про наявність: заяви стягувача, а потім обовязок суду видати наказ та вручити його … чи надіслати стягувачу.

А тому, твердження заявника про обовязок суду видати наказ у справі без заяви про видачу такого наказу не ґрунтується на вимогах ст. 116 ГПК України в редакції чинній станом на час набрання рішенням у наведеній справі законної сили.

Більш того, заявник посилаючись на обовязок суду чомусь залишає поза увагою про потребу у належному виконанні ним самим (позивачем) процесуальних прав та обовязків, як стороною у справі.

Заява ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про видачу судового наказу у справі № 908/3919/14 надійшла до суду 07.06.18, після чого господарським судом Запорізької області 14.06.18 видано відповідний наказ на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.11.14.

Як вбачається із змісту наказу господарського суду Запорізької області від 14.06.18 у справі № 908/3919/14, строк предявлення вказаного процесуального документу до 05.12.2017.

Приписами ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Як свідчить зміст ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом 3 років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом 3 місяців. Строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню. - з наступного дня після його постановлення; (…); інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч. 2). Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом (ч. 3).

Крім того, Конституцією України також передбачено, що суд здійснює контроль за виконанням судових рішень (ч. 2 ст. 1291).

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що:

- наказ від 14.06.18 у справі № 908/3919/14 невиконаний відповідно до норм чинного законодавства України,

- довготривале невиконання процесуального рішення суду порушує право позивача на належний судовий захист та потребує вжиття всіх встановлених законом заходів для обовязкового його виконання,

- на момент розгляду вказаної заяви строк предявлення наказу до виконання сплинув,

- в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач звільнений від обовязку виконати рішення суду у справі № 908/3919/14,

- відповідач в добровільному порядку не виконав наведене у тексті цієї ухвали рішення суду від 17.11.14,

господарський суд вважає за можливе заяву ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В задовольнити та поновити строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 14.06.18 у справі № 908/3919/14 до 23.06.2021 року.

Керуючись ст.ст. 18, 234, 235, 326, 329 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ НАК Нафтогаз України за вих. від 04.06.18 № 14/6-184/В задовольнити.

Поновити пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Запорізької області від 14.06.18 по справі № 908/3919/14 до 23.06.2021 року.

Екземпляр ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст. ст. 253 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвалу підписано 27.06.2018.

Суддя В.Л. Корсун