ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/693/18

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В.,

секретар судового засідання - Кришталь Д.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5)

в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5)

до відповідача: Житлово-будівельний кооператив "Центральний-3" (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 34 А)

про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 20176,37грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Житлово-будівельний кооператив "Центральний-3" про стягнення заборгованості у розмірі 23273,84грн., вказуючи на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на послуги водопостачання та водовідведення від 01.11.2000р. № 4251/1.

Обґрунтовуючи позовну заяву посилається на укладений між сторонами договір на послуги водопостачання та водовідведення від 01.11.2000р. № 4251/1, невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати вартості отриманих послуг, досудове попередження, звіти за грудень 2016р., лютий, березень, квітень, вересень, жовтень, грудень 2017р., січень 2018р., акти від 20.07.2017р. № 17625, 10.08.2017р. № 19226, копії витягів Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1141, від 11.07.2017р. № 907, від 02.11.2017р. № 1343, приписи ст.ст.11, 264, 509, 526, 629, 901, 903 ЦК України.

20.06.2018р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою (зареєстрована за вхід № 2-3099/18) про зменшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача 20176,37грн., у звязку з частковим погашенням боргу, про що свідчить надана позивачем до позову бухгалтерська довідка та копія платіжного доручення № 6 від 05.06.2018р.

Господарським судом Одеської області прийнято вказану заяву про зменшення позовних вимог.

Відповідач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою (зареєстрована за вхід № 2-2966/18 від 15.06.2018р.) в якій визнає позов в повному обсязі.

У судовому засіданні від 20.06.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.11.2000р. між Позивачем (Водоканал) та Відповідачем (Абонент) укладено договір про надання послуг водопостачання та водовідведення №1343 (Договір), за умовами п.п.1.1, 1.2 якого Водоканал надає послуги з подачі питної води і прийому стічних вод на обєкти Абонента, а Абонент своєчасно сплачує надані йому послуги.

У відповідності з п.2.1 Договору, п.2,3 Додаткової угоди від 27.09.2010р. № 150/1 до Договору позивач та відповідач зобовязується керуватися «Правилами користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затвердженими наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008р. (далі правила №190) та іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку.

Згідно п.3.1 Договору сторони дійшли згоди, що облік спожитої води здійснюється по даним засобів обліку води, встановлених на обєктах відповідача. За відсутністю приладу обліку води, тимчасово до його встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів споживання.

Аналогічні вимоги містить п.3.5 Правил № 190, за яким в окремих випадках (сезонне водопостачання, недоцільність установки засобів обліку тощо) розрахунок витрат води споживачами, що не мають засобів обліку, за розрахунковий період за погодженням з виробником здійснюється за нормативами питного водоспоживання, затвердженими у встановленому порядку.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що сплата за послуги водопостачання та водовідведення проводяться щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Відповідно до п.10 Додаткової угоди від 27.09.2010р. №150/1 до Договору він діє з моменту укладання до 31.12.2015р. Договір в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення вважається подовженим на наступні 5років, якщо за місяць до його припинення сторони не дійдуть згоди внести зміни або припинити його дію. З огляду на те, що жодної домовленості між сторонами про припинення дії Договору в обумовлені договором терміни не було, тому вказаний Договір є діючим та таким, який підлягає виконанню.

Починаючи з 02.08.2016р. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.06.2016р. № 1141 встановлені тарифи: за послугу централізованого водопостачання у розмірі 5,652грн.

28.07.2017р. набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.07.2017р. № 907, якою були встановлені наступні тарифи: на централізоване водопостачання у розмірі 9,349грн. та централізоване водопостачання у розмірі 6,816грн.

З 17.12.2017р. набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.11.2017р. № 1343 згідно якої діють тарифи на централізоване водопостачання у розмірі 9,324грн. та централізоване водовідведення у розмірі 6,804грн.

Таким чином, за нормою щомісячний обсяг водопостачання відповідача за грудень 2016р., січень 2017р. складає 796,92 куб.м. За водовідведення гарячої води відповідно 884,11 куб.м та 883,11 куб.м., та з травня 2017р. по липень 2017р. 437,24 куб.м.

Згідно з правилами №190, договором позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення.

Нарахування за лютий, березень 2017р. здійснювалось на підставі наданих звітів за водокористування та становить 457,24куб.м. За водовідведення гарячої води відповідно 547,43куб.м. (457,24+90,19) та 488куб.м. (457,24+30,760).

Нарахування за серпень 2017р. здійснювалося на підставі актів контрольної зйомки та опломбування Філії від 20.07.2017р. № 17652 та від 10.08.2017р. № 19226 з відрахуванням обємів суборендаря 546куб.м. (612-144,79).

Нарахування за вересень 2017р. Здійснювалося на підставі акту контрольної зйомки Філії від 10.08.2017р. № 19226 і звіту за вересень 2017р. та з відрахуванням обємів суборендаря 1316куб.м.(1387-71).

Нарахування за жовтень 2017р. здійснювалося на підставі звіту за водокористування та з відрахуванням об'єму суборендаря 748куб.м (818-70).

Нарахування за листопад 2017р. здійснювалося на підставі звітів з урахуванням наступного коригування виставлених обсягів: 782куб.м. (згідно звітів за водокористування) + 1531,68куб.м. (коригування) = 2313,68куб.м. - 34 (об'єм суборендаря)=2279,68куб.м.

Нарахування за грудень 2017 року здійснювалося на підставі наданого звіту за водокористування з відрахуванням об'ємів суборендаря 830куб.м (899-69).

Нарахування за січень 2018р. на підставі наданого звіту за водокористування з відрахуванням об'ємів суборендаря 809куб.м (844-35).

З урахуванням наданих пільг, а також частковою оплатою Відповідачем за спірний період послуг з водопостачання та водовідведення на загальну суму 138 239,08грн., загальна сума заборгованості за період з 01.12.2016р. по 01.02.2018р. складає 23 273,84грн.

26.02.2018р. Філією Інфоксводоканал було надіслано відповідачу досудове попередження №61996 від 23.02.2018р.

Залишення вказаної вимоги без задоволення спричинило звернення до господарського суду Одеської області за захистом своїх прав з позовом в рамках провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.175 ГК України.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

За ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст.ст.598, 599 Цивільного кодексу України - зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що господарські правовідносини між позивачем та відповідачем носять тривалий характер, відповідач визнає існування боргу.

Частиною 1 ст.191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.1 ст.73 Господарського процесуального Кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вказаних обставин, дослідивши матеріали справи та пояснення сторін, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення у розмірі 20176,37грн., нарахованих у звязку неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором на послуги водопостачання та водовідведення від 01.11.2000р. № 4251/1.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 509, 525, 526, 598, 599, 610, 612 Цивільного Кодексу України, ст.ст.175, 193 Господарського кодексу України, Керуючись ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 78 ,79, 86, 91, 98, 129, 191, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1) Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" до Житлово-будівельний кооператив "Центральний-3" про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 20176,37грн. задовольнити.

2) Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Центральний-3" (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23А, код 24531854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (04116, м. Київ, вул. Шулявська,5) в особі філії "Інфоксводоканал" (65039, м. Одеса, вул. Басейна,5, код 26472133) борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2016р. по 01.02.2018р. в сумі 20176/двадцять тисяч сто сімдесят шість/грн. 37коп. та витрати повязані зі сплатою судового збору в сумі 1762/одну тисячу сімсот шістдесят дві/грн. 00коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 20.06.2018р. Повний текст рішення складений та підписаний 26 червня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков