ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р. м.ХарківСправа № 922/4356/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Семенова О.Є.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ", м. Київ, 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ
до Відкритого акціонерного товариства Національний Банк "ТРАСТ", м. Москва
про визнання припиненим договору
за участю представників:

позивача - Юрченко А.В., довіреність №б/н від 30.03.2018;

3-ї особи - Цуканової С.Г., довіреність № 27-26/18 від 02.01.2018;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Відкритого акціонерного товариства Національний Банк "ТРАСТ", в якій просить суд визнати припиненим договір іпотеки №1 від 28.08.2015 року, укладений між позивачем та відповідачем та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстрованого в реєстрі за №354.

В обґрунтування позовних вимог позивач зокрема посилається на те, що враховуючи факт припинення зобов'язань за кредитним договором, договорів застави майнових прав та договорів про розміщення міжбанківських депозитів шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог по заяві позивача № 1010/02 від 31.12.2015 року відповідно і договір іпотеки №1 від 28.08.2015 року припинив свою дію на підставі статті 17 Закону України "Про іпотеку".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 грудня 2017 року залишено позовну заяву Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду Харківської області копії (або оригінал) договору іпотеки №1 від 28.08.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстрованого в реєстрі за №354, що містить всі аркуші, а також надання попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

09.01.2018 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява (вх. №362) про усунення недоліків, в якій останній просив суд долучити до матеріалів справи додаткові документи, а саме: копію договору іпотеки №1 від 28.08.2015, попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №922/4356/17 та призначено підготовче засідання на 13 лютого 2018 р. о 14:20 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відкладено підготовче засідання на 14 березня 2018 року об 14:30 год. та провадження у справі 922/4356/17 зупинено до виконання доручення про надання правової допомоги (до надходження відповіді від Арбітражного суду м. Москви на судове доручення про надання правової допомоги).

19.02.2018 року судом було направлено доручення до Арбітражного суду м. Москви про вручення відповідачу ухвали господарського суду Харківської області від 13 лютого 2018 року з метою повідомлення Відкрите акціонерне товариство Національний Банк "ТРАСТ" про відкладення підготовчого засідання на 14 березня 2018 року об 14:30 год. по справі № 922/4356/17.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 21 березня 2018 року на адресу господарського суду Харківської області не поверталося підтвердження про вручення документів відповідачу від Арбітражного суду м. Москви.

Підготовче засідання, призначене на 14 березня 2018 року об 14:30 год. не відбулося, у зв'язку з хворобою судді Чистякової І.О. та керуючись рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області №6-1/2016 від 28.03.2016 року, помічником судді повідомлено учасників справи про перенесення підготовчого засідання з 14.03.2018 року на 21.03.2018 року о 14:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 березня 2018 року поновлено провадження у справі № 922/4356/17.

12 березня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення 3-ї особи щодо позову (вх.6449), в яких вона підтримує позов повністю та зазначає, що згідно наданих позивачем доказів у справі, зобов'язання за кредитним договором, договорами застави майнових прав та договорами про розміщення між банківських депозитів припинились шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, а отже припинив свою дію і договір іпотеки від 28.08.2015 року, який був укладений між ПАТ Банк «ТРАСТ» та ВАТ НБ «ТРАСТ» у забезпечення виконання зобов'язань щодо повернення депозиту за договором про розміщення міжбанківського депозиту № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року.

ПАТ Банк «ТРАСТ» звернулось до відповідача з листом, у якому просило зняти обтяження з приміщення, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський, 96А (загальна площа 1744,7 кв.м) та виступало предметом іпотеки за договором іпотеки від 28.08.2015 року. Проте відповідач не вчинив зазначених дій, у зв'язку із чим позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Зважаючи на ризики протиправного виведення активів банку, що призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що в свою чергу може стати підставою для порушення прав безпосередньо Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як кредитора банку, а також інших кредиторів банку вимоги яких, наразі, акцептовано, враховуючи норми спеціального Закону, керуючись статтями 4, 168, 236-238 Господарського процесуального кодексу України просить суд задовольнити позов у повному обсязі (т. 2, а.с. 58-60).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 березня 2018 року відкладено підготовче засідання на 30 травня 2018 року об 14:30 год. та провадження у справі 922/4356/17 зупинено до виконання доручення про надання правової допомоги (до надходження відповіді від Арбітражного суду м. Москви на судове доручення про надання правової допомоги).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2018 року провадження у справі № 922/4356/17 поновлено.

В судовому засіданні 30.05.2018 без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20 червня 2018 року о(б) 14:20 год, яку занесено до протоколу судового засідання від 30.05.2018.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2018 року повідомлено відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 20 червня 2018 року о(б) 14:20 год.

Позивач в судовому засіданні 20.06.2018 позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав наведених у позовній заяві.

Третя особа у судовому засіданні 20.06.2018 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, із підстав викладених у наданих до суду пояснень та просила суд позов задовольнити.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті повідомлений належним чином, шляхом виконання вимог статті 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (Київ, 20.03.1992г.) і статей 6, 7, 10, 11 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 р.) та надіслання на адресу Арбітражного суду міста Москви доручень про надання правової допомоги/ Про вручення судових доручень (т. 2, а.с. 24-25, 49-50, 68-69, 82-83).

Також у матеріалах справи № 922/4356/17 наявна ухвала Арбітражного суду міста Москви у справі № В40-17614/18-82-132 від 15.03.2018 року про неможливість виконання судового доручення Господарського суду Харківської області у справі № 922/4356/17 про вручення документів ВАТ НБ «ТРАСТ» у зв'язку із неявкою у судове засідання належним чином повідомленого представника ВАТ НБ «ТРАСТ» (т. 2, а.с. 97-98).

Крім того, за відстеженням поштового пересилання з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" вбачається, що відповідач отримував судові рішення, постановлені окремим документом по даній справі (Т. 2 арк. 126-134).

Відповідно до вимог частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та 3-ї особи, суд встановив наступне.

20.03.2014 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ" (банк) та відповідачем Відкритим акціонерним товариством Національний Банк "ТРАСТ" (вкладник) укладено договір № ВАСК20032014/1 про розміщення міжбанківського депозиту (т. 1, а.с. 180-181).

Відповідно до пункту 1.1. договору, вкладник розміщує в банку міжбанківський кредит в сумі 1 000 000, 00 доларів США 00 центів. Дата валютування 20 березня 2014 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року про розміщення міжбанківського депозиту 28.08.2015 року між Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки № 1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстровано в реєстрі за №354 (т. 2, а.с. 7-12).

У цьому договорі терміни, наведені нижче, використовуються в таких значеннях: основний договір - договір про розміщення міжбанківського депозиту № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року укладений між іпотекодавцем та іпотекодержателем, включаючи усі додаткові угоди до нього, укладені на дату набрання чинності цим договором і які будуть укладені у майбутньому (пункт 1.3.).

Відповідно до пункту 2.1. згідно з цим договором іпотекою забезпечується кожна і всі з вимог іпотекодержателя, що випливають з основного договору з усіма змінами та доповненнями до нього, за умовами якого іпотекодавець зобов'язується перед іпотекодержателем повернути іпотекодавцю суму депозиту у розмірі 1 000 000, 00 доларів США 00 центів згідно наступного графіку: 21.10.2015 року - суму 300 000, 00 доларів США, 20.11.2015 року - 350 000, 00 доларів США, 21.12.2015 року - суму 350 000, 00 доларів США, а також сплатити відсотки за розміщений депозит згідно з умовами основного договору.

Пунктом 2.2. сторони погодили, що основне зобов'язання має бути виконано у порядку, визначеному основним договором, щоб іпотекодержатель отримав усі належні йому суми в повному обсязі, без заліку зустрічних вимог і без вирахування із них будь-яких комісій банків-кореспондентів або інших витрат, пов'язаних з переказом коштів.

Предметом іпотеки за цим договором є нежитлова будівля літера «В-3», загальною площею 1744,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: Україна, Харківська область, місто Харків, проспект Московський 96А. Сторони оцінюють предмет іпотеки в 27 032 000 грн., без ПДВ. Оцінка предмета іпотеки визначено за згодою сторін з урахуванням висновку Суб'єкта оціночної діяльності, наданого ТОВ «Фінпрайс» (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 13130/12 від 20.03.2012 року) станом на 30.12.2013 року. Іпотекодавець підписанням цього договору підтверджує свою згоду з оцінкою предмета іпотеки (пункти 3.1., 3.2. договору).

Усі спори, розбіжності або вимоги, пов'язані з цим договором або стосуються його виконання, порушення, припинення дії або недійсності, сторони будуть намагаються вирішити шляхом переговорів. Спори, які не вирішені сторонами в ході переговорів, вирішуються господарським судом відповідно до законодавства України (пункт 5.4. договору).

Згідно пункту 6.1. договору, цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення, і діє до припинення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою згідно з цим договором.

Відповідно до пункту 6.7. договору, будь-які повідомлення, попередження, погодження та інший обмін інформацією між сторонами, що стосуються цього договору чи ні, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і направлені іншій стороні за її поштовою адресою рекомендованим або цінним листом (телеграмою) або доведені до відома іншої сторони кур'єром під розписку. Поштовою адресою кожної із сторін вважається поштова адреса, вказана у статті 7 цього договору або письмово доведена до відома іншої сторони згідно з пунктом 6.4. цього договору.

За згодою сторін на предмет іпотеки накладається заборона відчудження і обтяження іпотекою до виконання основного зобов'язання, забезпеченого даною іпотекою. Заборона відчудження предмета іпотеки змінюється в день надання іпотекодержателем нотаріусу письмово повідомлення про повне виконання іпотекодавцем зобов'язань за основним договором або про припинення дії цього договору (пункт 6.8.).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 28.08.2015 року індексний номер 42977479 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко Оленою Петрівною було проведено державну реєстрацію обтяження згідно договору іпотеки № 1 від 28.08.2015 року на нерухоме майно ПАТ Банк «ТРАСТ», а саме нежитлову будівлю, літ. «В-3», яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Московський 96а (т. 2, а.с. 13-15).

31.12.2015 року Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ" відповідачу було направлено заяву за вих. № 1010/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог у якій він повідомляє про залік з 30.12.2015 року зустрічних однорідних вимог, а саме: вимога ВАТ Національного Банку "ТРАСТ" до ПАТ Банку "ТРАСТ" про виплату грошових коштів за Договором № ВАСК20032014/1 про розміщення міжбанківського депозиту від 20.03.2014 року на суму 1 000 000,00 дол. США - з одного боку, та вимог ПАТ Банку "ТРАСТ" до ВАТ Національного Банку "ТРАСТ" про виплату грошових коштів, виходячи з умов договорів цесії (відступлення права вимоги) № 770-ДЦ1 від 25.02.2009 року, № 770-ДЦ-2 від 20.03.2009 року, № 770-ДЦ-3 від 17.04.2009 року, № 770-ДЦ-5 від 20.05.2009 року в частині на суму 1 000 000,00 дол. США - з іншого боку.

З моменту підписання та відправлення даної заяви про залік зустрічних однорідних вимог зазначені вище зобов'язання вважаються припиненими. (т. 1, а.с. 191-198).

За твердженнями позивача, у результаті формування даної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог були припинені вимоги відповідача до позивача щодо виплати грошових коштів на суму 1 000 000, 00 доларів США за Договором № ВАСК20032014/1 про розміщення міжбанківського депозиту від 20.03.2014 року, з однієї сторони, та вимоги позивача до відповідача щодо виплати грошових коштів відповідно до договору цесії (відступлення права вимоги) № 770-ДЦ-1 від 25.02.2009 року, № 770-ДЦ-2 від 20.03.2009 року, № 770-ДЦ-3 від 17.04.2009 року та № 770-ДЦ-5 від 20.05.2009 року щодо суми 1 000 000, 00 доларів США, з іншої сторони.

12.07.2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист за вих. № 810 відповідно до якого банк просив зняти обтяження з приміщення, що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Московський 96А (загальною площею 1744,7 кв.м) та виступало предметом іпотеки згідно договору іпотеки № 1 від 28.08.2015 року, укладеного в забезпечення виконання зобов'язань за договором про розміщення міжбанківського депозиту № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року (т. 1, а.с. 236-237).

Також, в підтвердження своїх позовних вимог, позивач наголошував на тому, що відповідач не визнаючи вищезазначені дії позивача, звернувся до господарського суду м. Києва про визнання недійсною заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, проте рішенням господарського суду м. Києва від 14.02.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017 року по справі № 910/21171/16 відповідачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог (т. 1, а.с. 199-235).

Спір у справі виник внаслідок того, що на думку позивача враховуючи факт припинення зобов'язання за кредитним договором, договором застави майнових прав та договорів про розміщення міжбанківських депозитів шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог - відповідно і договір іпотеки № 1 припинив свою дію, що і стало підставою звернення із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частин 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов'язань - способи або види забезпечення виконання зобов'язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України, визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як вищевстановлено, з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року про розміщення міжбанківського депозиту 28.08.2015 року між Відкритим акціонерним товариством Національний банк «ТРАСТ» (іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 1, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстровано в реєстрі за №354.

Іпотека в силу статті 575 Цивільного кодексу України є окремим видом застави нерухомого майна.

Відповідно до вимог статті 576 Цивільного кодексу України, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі:

припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

визнання іпотечного договору недійсним;

знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

з інших підстав, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 6.1. договору, договір діє до припинення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою згідно договору (т. 2, а.с. 10 зворот).

Позивач стверджує, що основне зобов'язання за договором № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року про розміщення міжбанківського депозиту 28.08.2015 року було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується заявою за вих. № 1010/02 про зарахування зустрічних однорідних вимог та рішенням господарського суду м. Києва від 14.02.2017 року, постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017 року по справі № 910/21171/16 (т. 1, 191-235).

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно з частини 3 статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

З аналізу норм статті 601 Цивільного кодексу України та статті 203 Господарського кодексу України вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). При цьому однорідність цих вимог випливає з їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 у справі № 914/2492/14).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивачем надано докази того, що у нього відсутня заборгованість перед відповідачем за договором № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року про розміщення міжбанківського депозиту та зобов'язання за вказаним договором припинилося, оскільки відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, а отже договір іпотеки припинив свою дію з 31.12.2015.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статтей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, доводи позивача про те, що основне зобов'язання по договору № ВАСК20032014/1 від 20.03.2014 року про розміщення міжбанківського депозиту 28.08.2015 року, виконання якого забезпечувалось іпотечним договором № 1 від 28.08.2015 року, було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання припиненим договору іпотеки № 1 від 28.08.2015 року, укладеного між ВАТ НБ «ТРАСТ» та ПАТ Банк «ТРАСТ» та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстрованого у реєстрі за № 354 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у сплаті судового збору в сумі 1 600,00 грн. слід покласти на відповідача, оскільки позов задоволено повністю.

Керуючись статтями 11, 509, 546, 575, 576, 599, 601, 611, 626 Цивільного кодексу України, статтею 203 Господарського кодексу України, статтями 1, 17 Закону України "Про іпотеку", статтями 13, 74, 76-86, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненим договір іпотеки №1 від 28.08.2015, укладений між Відкритим акціонерним товариством Національний Банк "ТРАСТ" та Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ", який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Міщенко О.П. та зареєстровано в реєстрі за №354.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національний Банк "ТРАСТ" (Російська Федерація, 105066, м.Москва, вул.Спартаківська, 5, будівля 1, БІК 044583576, ІПН ) на користь Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" (01014, м.Київ, вул. Болсуновська, будинок 8, ідентифікаційний код 35371070) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 27.06.2018 р.

Суддя І.О. Чистякова