КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"03" липня 2018 р. Справа№ 925/965/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання Яремі Н.С.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 03.07.2018 року,

розглядаючи апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на рішення господарського суду Черкаської області від 07.12.2016

у справі №925/965/16 (головуючий суддя - Пащенко А.Д., судді: Дорошенко М.В., Скиба Г.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

до 1) публічного акціонерного товариства "АЗОТ"

2) приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Фонд державного майна України

2) Державне підприємство "Енергоринок"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національне антикорупційне бюро України

про стягнення 1 276 177 255,52 грн.

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі №925/965/16 припинено провадження у справі в частині вимоги про стягнення 74 000 000 грн. боргу. Позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" - 510 969 029 грн. 25 коп. боргу за активну електричну енергію, 1 750 889 грн. 53 коп. пені, 6 038 201 грн. 53 коп. три проценти річних, 37 402 330 грн. 05 коп. індексу інфляції, 87 254 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору. У решті позовних вимог публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" до публічного акціонерного товариства "АЗОТ" відмовлено. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Енергомережа" на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" - 267 677 775 грн. 21 коп. боргу за активну електричну енергію, 37 053 грн. 99 коп. витрат на сплату судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач-1 - публічне акціонерне товариство "АЗОТ" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив відновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 по справі №925/965/16 в частині стягнення з публічного акціонерного товариства "АЗОТ" 510 969 029,25 грн. боргу за активну електричну енергію, 1 750 889,53 грн. пені, 6 038 201,53 грн. 3% річних, 37 402 330,05 грн. індексу інфляції, 87 254,46 витрат на сплату судового збору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2017 відновлено публічному акціонерному товариству "АЗОТ" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі №925/965/16, прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АЗОТ" на рішення господарського суду Черкаської області від 07.12.2016 у справі №925/965/16 та порушено апеляційне провадження, справу №925/965/16 призначено до розгляду у визначеній колегії суддів.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, ухвалою суду від 29.01.2018 залучено Фонд державного майна України (далі - третя особа-1) до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, залучено Державне підприємство "Енергоринок" (далі - третя особа-2) до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та залучено Національне антикорупційне бюро України (далі - третя особа-3) до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про залучення Компанії PLG UA LIMITED до участі у справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

Також, ухвалами апеляційного господарського суду від 03.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви арбітражного керуючого, розпорядника майна ПАТ "Черкасиобленерго" Литвина В.В. про залучення до участі у справі №925/965/16, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача; відмовлено Фонду державного майна України та Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у задоволенні заяв про залучення у справу останнього, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача; відмовлено ПрАТ «УкрЕСКо» у задоволенні заяви про залучення заявника у справу, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

У зв'язку з перебування суддів у відпустках, на лікарняному, та у зв'язку із самовідводом, склад колегії суду у справі №925/965/16 неодноразово змінювався. Так, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 для розгляду справи №925/965/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Гаврилюк О.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2018 прийнято справу № 925/965/16 до провадження у визначеному складі суду.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, як позивач так і відповідач-1 неодноразово зверталися до суду із спільними заявами про затвердження мирової угоди у даній справі та у зв'язку із суттєвими недоліками у тексті мирових угод, останні були відкликані заявниками.

Так, 02.07.2018 через канцелярію суду від позивача та відповідача-1 надійшла спільна заява про відкликання заяви про затвердження мирової угоди, що була подана до суду 25.05.2018. Також 02.07.2018 позивачем та відповідачем-1 було подано спільну заяву про затвердження мирової угоди у даній справі.

У вказаній мировій угоді сторони погодили між собою та ПАТ «АЗОТ» визнало всю заборгованість перед ПАТ "Черкасиобленерго" заявлену у позовній заяві у даній справі включаючи пеню, 3% та інфляційні втрати. При цьому, сторони врахували у мировій угоді всі рішення суду, як апеляційної, так і касаційної інстанції, якими визнані недійсними у судовому порядку договори про переведення боргу та заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, які були предметом дослідження у суді першої інстанції при прийнятті спірного рішення.

Таким чином, сторони погодили, що на момент укладання цієї мирової угоди сума, належна до сплати ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в рахунок погашення основного боргу за активну електричну енергію з урахуванням вже сплаченої частини суми боргу становить 1 089 650 233,57 грн. (один мільярд вісімдесят дев'ять мільйонів шістсот п'ятдесят тисяч двісті тридцять три гривні 57 коп.), яку ПАТ «АЗОТ» зобов'язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно графіку починаючи з липня 2018 року та закінчуючи включно у жовтні місяці 2025 року.

Щодо штрафних санкцій сторони погодили, що на момент укладання цієї мирової угоди сума, належна до сплати ПАТ «АЗОТ» на користь ПАТ «Черкасиобленерго» в рахунок погашення нарахованих штрафних санкцій по даному спору, а саме 3% річних, індексу інфляції, пені становить: 123 444 023,14 грн. (сто двадцять три мільйони чотириста сорок чотири тисячі двадцять три гривні, 14 копійок), яку ПАТ «АЗОТ» зобов'язується сплатити на користь ПАТ «Черкасиобленерго» згідно графіку впродовж листопада 2025 року та закінчуючи включно лютого 2026 року.

Заслухавши пояснення представників ПАТ «Черкасиобленерго» та ПАТ «АЗОТ», які просили суд апеляційної інстанції затвердити укладену між сторонами мирову угоду, пояснення представників Фонду державного майна України та Національного антикорупційного бюро України, які просили відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди та пояснення представників Державного підприємства "Енергоринок", які просили вирішити питання про затвердження мирової угоди у відповідності до норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відмовляє у задоволенні зави ПАТ "Черкасиобленерго" та ПАТ "АЗОТ" про затвердження мирової угоди у справі №925/965/16, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2 статті 274 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Так, відповідно до частини другої статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

Згідно з частинами третьою, четвертою вказаної статті Закону кошти з поточних рахунків із спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, перераховуються згідно з алгоритмом оптового ринку електричної енергії виключно на: поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії; поточний рахунок підприємства, яке здійснює розподіл електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами поточний рахунок енергопостачальника; поточний рахунок із спеціальним режимом використання для погашення заборгованості оптового постачальника електричної енергії. Кошти за електричну енергію, закуплену на оптовому ринку електричної енергії, всіма енергопостачальниками перераховуються виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії.

При цьому перерахування коштів, сплачених за спожиту електроенергію здійснюються у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2000 № 1136 «Про врегулювання відносин на оптовому ринку електричної енергії України», якою затверджено Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що особливістю здійснення розрахунків за спожиту електроенергію та перерахування коштів з поточних рахунків зі спеціальним режимом використання енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (ДП «Енергоринок») є те, що таке перерахування здійснюється установами уповноваженого банку (АТ «Ощадбанк») без платіжних доручень з дотриманням порядку, визначеного Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Так, додатком 3 до постанови НКРЕКП від 26.06.2018 № 567 «Про алгоритм перерахувань коштів на липень 2018 року» визначено нормативи відрахувань коштів на поточні рахунки енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, та на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії, що застосовуються Уповноваженим банком у разі не затвердження НКРЕКП на відповідний місяць алгоритму розподілу коштів.

За вказаними нормативами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ПАТ «Черкасиобленерго» підлягає перерахуванню 13,37% від суми, що надійшла на рахунок, а 86,63% - на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок».

Таким чином, на переконання колегії суддів, у разі не затвердження НКРЕКП на відповідний місяць алгоритму розподілу коштів (серпень 2018 та подальші місяці) 86,63% від грошових коштів, які будуть сплачені ПАТ «Азот» на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ПАТ «Черкасиобленерго», будуть перераховуватися на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок».

Отже, після перерахування ПАТ «Азот» суми заборгованості на рахунок ПАТ «Черкасиобленерго» у ДП «Енергоринок» виникає право на отримання частини цих коштів на свій поточний рахунок зі спеціальним режимом використання.

Колегія суддів зазначає, що зазначеними вище положеннями спеціального законодавчого акту у регулюванні правовідносин у сфері електоренергетики чітко визначено спеціальний порядок проведення розрахунків за електроенергію, за яким розрахунки проводяться виключно грошовими коштами та шляхом їх перерахування споживачем електричної енергії виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії і сторони у відповідних правовідносинах не можуть відступати від визначеного законом порядку, зокрема, проведення таких розрахунків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 26.05.2017 у справі № 925/193/17 стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» на користь ДП «Енергоринок» 614 029 339 грн. 46 коп. основного боргу, 8 957 019 грн. 28 коп. 3% річних, 39 593 000 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 205 272 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

З вказаного судового рішення вбачається, що зазначена заборгованість ПАТ «Черкасиобленерго» виникла у зв'язку з несплатою грошових коштів за поставлену ДП «Енергоринок» в січні-жовтні 2016 року електричну енергію.

При цьому ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.11.2017 у справі № 925/193/17 розстрочено виконання рішення господарського суду Черкаської області від 26.05.2017 у справі № 925/193/17 на 19 місяців, починаючи з грудня 2017 року за графіком:

грудень 2017 року - 3 287 464 грн. 97 коп.;

січень 2018 року - 1 620 798 грн. 29 коп.;

лютий 2018 року - 1 620 798 грн. 31 коп.;

березень 2018 року - 1 981 767 грн. 53 коп.;

квітень 2018 року - 21 981 767 грн. 53 коп.;

травень 2018 року - 21 981 767 грн. 53 коп.;

червень 2018 року - 21 981 767 грн. 57 коп.;

липень 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

серпень 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

вересень 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

жовтень 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

листопад 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

грудень 2018 року - 35 000 000 грн. 00 коп.;

січень 2019 року - 63 054 749 грн. 90 коп.;

лютий 2019 року - 63 054 749 грн. 90 коп.;

березень 2019 року - 63 054 749 грн. 90 коп.;

квітень 2019 року - 63 054 749 грн. 90 коп.;

травень 2019 року - 63 054 749 грн. 90 коп.;

червень 2019 року - 63 054 749 грн. 88 коп.

Разом з тим, наданою на затвердження суду мировою угодою від 29.06.2018 у справі № 925/965/16 сторони передбачили оплату боргу ПАТ «Азот» у період з липня 2018 по жовтень 2025. При цьому, платіж який підлягає сплаті ПАТ «Азот» щомісячно впродовж липня 2018 - червня 2020 складає 4 700 000,00 грн. відповідно.

Тобто, на переконання колегії суддів, графік погашення заборгованості ПАТ «Азот» перед ПАТ «Черкасиобленерго» у 4 рази перевищує графік погашення заборгованості ПАТ «Черкасиобленерго» перед ДП «Енергоринок», а сума щомісячного платежу ПАТ «Азот» є значно меншою від платежу ПАТ «Черкасиобленерго».

При цьому приймаючи рішення про розстрочення заборгованості ПАТ «Черкасиобленерго» перед ДП «Енергоринок» у справі № 925/193/17 судом було враховано, що Законом України «Про ринок електричної енергії» започатковані трансформаційні та реформаційні процеси в енергетичній сфері України, які в тому числі, передбачають реорганізацію ДП «Енергоринок» в строк до 01.07.2019, тобто до моменту роботи повномаштабного ринку електричної енергії.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що затвердження мирової угоди від 29.06.2018 у справі № 925/965/16 слід вирішувати з урахуванням особливостей нормативного регулювання галузі електроенергетики та здійснення розрахунків на оптовому ринку електроенергії, а також прав та інтересів ДП «Енергоринок», як оптового постачальника електричної енергії, який, відповідно до Постанови НКРЕКП від 26.06.2018 № 567, матиме право на перерахування на свій поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 86,63% коштів, що будуть сплачені ПАТ «Азот».

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що мирова угода між ПАТ «Черкасиобленерго» та ПАТ «АЗОТ» у запропонованій редакції передбачає розстрочення платежів до 2026 року, що у свою чергу, на переконання колегії суддів, спричинить неможливість виплати у встановлені строки заборгованості ПАТ «Черкасиобленерго» перед ДП «Енергоринок».

В листі ДП «Енергоринок» адресованого Фонду державного майна України від 04.05.2018 № 01/44-5768 зазначає, що укладення мирової угоди між ПАТ «Черкасиобленерго» та ПАТ «АЗОТ» має передбачати погашення заборгованості не менше ніж по 35 млн. грн. щомісяця.

Отже, затвердження мирової угоди у запропонованій редакції призведе до невиконання або неповного виконання ПАТ «Черкасиобленерго» перед ДП «Енергоринок» умов виплати заборгованості, що у свою чергу спричинить зміни НКРЕКП алгоритму перерахування коштів та відповідно може призвести до негативних наслідків та порушень прав інших осіб.

На переконання колегії суддів, зміна алгоритму перерахування коштів НКРЕКП для ПАТ «Черкасиобленерго» може призвести зокрема до відсутності грошових коштів на поточних рахунках ПАТ «Черкасиобленерго», що не дасть змоги проводити планові та відновлювальні роботи обладнання, неможливості ПАТ «Черкасиобленерго» виплачувати дивіденди акціонерам, заробітну плату своїм працівникам, що може призвести до зупинення роботи товариства, невиконання інвестиційної програми.

У відповідності до частини 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що запропонована редакція та умови мирової угоди суперечать Закону України «Про електроенергетику», Постанові Кабінету Міністрів України від 19.07.2000 № 1136 «Про врегулювання відносин на оптовому ринку електричної енергії України», якою затверджено Положення про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 та є не виконуваною, у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди у даній справі слід відмовити.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими доводи Фонду державного майна України, щодо відсутності у Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» Самчука О.Г. повноважень на підписання мирової угоди у даній справі та, що мирову угоду у даній справі необхідно погоджувати з розпорядником майна (арбітражним керуючим) ПАТ «Черкасиобленерго».

Так, щодо повноважень Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» на підписання мирової угоди колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. 11.8.21 Статуту ПАТ «Черкасиобленерго» затвердженого рішенням чергових Загальних зборів акціонерів від 15.08.2011 протоколом № 16, до компетенції Голови правління належить вживати заходи по досудовому врегулюванню спорів, підписувати позовні заяви та скарги, підписувати позовні заяви та скарги, підписувати всі документи, що стосуються судових розглядів позовів та скарг, представляти інтереси Товариства в судах з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі в судовому процесі, в тому числі повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, визнавати позов, змінювати предмет позову, укладати мирову угоду, оскаржувати рішення суду, подавати виконавчий документ до стягнення або видавати довіреність на вчинення відповідних дій іншій особі.

Отже, повноваження Голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» на укладення мирової угоди передбачено п. 11.8.21 Статуту.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що, оскільки, укладення мирової угоди передбачає обов'язкове її затвердження судом - мирова угода в господарському процесі є виключно судовою процедурою, яка передбачає врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін.

Статутом ПАТ «Черкасиобленерго» не передбачено погодження укладення мирових угод з Загальними зборами акціонерів, Наглядовою радою чи Фондом державного майна, при цьому, як зазначалось вище, пунктом 11.8.21 Статуту ПАТ «Черкасиобленерго» саме до компетенції Голови правління віднесено укладати мирові угоди.

Як вказав Верховний суд у своїй постанові від 24.04.2018 у справі № 904/8731/17 за своєю правовою природою, мирова угода є окремим інститутом процесуального права. Мирова угода не є договором у цивільному/господарському правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано відповідними положеннями ГПК, проте вона має на меті припинення спору на умовах погоджених сторонами та затверджених судом.

Щодо необхідності погодження мирової угоди з розпорядником майна (арбітражним керуючим) ПАТ «Черкасиобленерго» колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражним керуючим є фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна.

Згідно статті 22 вказаного Закону, розпорядник майна забезпечує здійснення процедури розпорядження майном, що включає в себе систему заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Тобто, усі дії розпорядника майна, у ході справи про банкрутство, спрямовані на погашення грошових вимог кредиторів, через передбачені законом відповідні процедури - санації, мирової угоди чи ліквідації. Головним завданням арбітражного керуючого є збереження майна боржника та попередження взяття ним на себе грошових зобов'язань, що можуть погіршити його фінансове становище.

Колегія суддів звертає увагу, що стаття 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», передбачає погодження з розпорядником майна тих правочинів, що збільшують фінансове навантаження на боржника та передбачають відчуження майнових активів, а саме: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Зазначений перелік та зміст статті 22 вказаного Закону, не передбачає погодження з розпорядником майна процесуальних документів, в тому числі мирових угод, під час судових проваджень, стосовно стягнення дебіторської заборгованості, в яких бере участь боржник. Стягнення дебіторської заборгованості є частиною поточної діяльності Товариства у даному випадку ПАТ «Черкасиобленерго», втручання в яку заборонено законом, зокрема частиною 10 статті 22 Закону.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки запропонована редакція мирової угоди від 29.06.2018 суперечить Закону України «Про електроенергетику», положеннями спеціального законодавчого акту у регулюванні правовідносин у сфері електоренергетики та є не виконуваною так як може спричинити зміни НКРЕКП алгоритму перерахування коштів, колегія суддів апеляційного господарського суду відмовляє у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про затвердження мирової угоди у справі №925/965/16.

Керуючись п.1 ч. 5 ст. 192, ст. ст. 234, 274 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" та публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про затвердження мирової угоди у справі №925/965/16.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

О.М. Гаврилюк

Дата складання повного тексту ухвали 09.07.2018 року