РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2018Справа № 910/2960/18

За позовомПриватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорт»
про стягнення 239148,72 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників судового процесу:

від позивачаДорошенко М.В., довіреність № 527 від 02.04.2018
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорт» про стягнення 239148,72 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору на послуги водопостачання та водовідведення № 02842/503 від 25.07.2003, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 168599,79 грн, інфляційних втрат у розмірі 47963,31 грн, 3 % річних у розмірі 10436,01 грн, пені в розмірі 3719,62 грн та штрафу в розмірі 8429,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/2960/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 18.04.2018.

У підготовчому засіданні 18.04.2018 було оголошено перерву 08.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.05.2018.

Судове засідання, призначене на 30.05.2018, не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Смирнової Ю.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2018, керуючись ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.06.2018; явку повноважних представників сторін визнано обов'язковою; попереджено сторони про передбачені ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а позивача - про передбачені п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України правові наслідки.

У судове засідання, призначене на 15.06.2018, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Відповідач повноважних представників у судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», яке було перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», (постачальник) та Товариством з бмеженою відповідальністю «Інфорт» (абонент) був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення № 02842/4-03 від 25.07.2003 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вказані послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення вмістах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 р. № 65 (Правила).

Відповідно до п. 2.1. вказаного Договору позивач забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 «Вода питна»; приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

Згідно з п. 2.2. договору № 02842/4-03 від 25.07.2003, абонент зобов'язується сплачувати вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору.

За умовами п. 3.1. договору № 02842/4-03 від 25.07.2003, кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водо лічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента. Для абонентів із стабільним об'ємом водоспоживання (або незначним коливанням), зняття показників може здійснюватись один раз на квартал.

Відповідно до п. 3.2. Договору, якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водо лічильників. У разі роботи водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою роботи водо лічильника, але не менше 10-ти днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться.

Пунктом 3.3. договору № 02842/4-03 від 25.07.2003 встановлено, що кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водо лічильника та інших способів визначення об'ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності до п. 21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України.

Згідно з п. 3.4. договору № 02842/4-03 від 25.07.2003, абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи. Постачальник інформує абонента про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи абонента.

У відповідності до п. 3.5. Договору абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів банківської установи.

У разі разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у 5-денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом (п. 3.6. Договору).

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

У підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду копії актів про зняття показань з приладу обліку за спірний період, розшифровки рахунків абонента; платіжних вимог-доручень, платіжних доручень, меморіальних ордерів, довідок, реєстру дебетових повідомлень, платіжних вимог-доручень, актів обстежень та опломбувань.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача у звязку з неналежним виконанням умов договору на послуги водопостачання та водовідведення № 02842/503 від 25.07.2003 168599,79 грн основної заборгованості, 47963,31 грн інфляційних втрат, 3 % річних у розмірі 10436,01 грн, 3719,62 грн пені та штраф в розмірі 8429,99 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Закон України «Про питну воду та питне водопостачання» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

В статті 1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Таким чином, ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Згідно з пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 (далі - Правила), розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно із Законом - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно із Законом - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 3.1 Правил встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Судом встановлено, що на підставі договору на послуги з водопостачання та водовідведення № 02842/4-03 від 25.07.2003 відповідачу було відкрито особовий рахунок та присвоєно код 3-656, за яким здійснюється розрахунок питної води та водовідведення. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, надавши відповідачу за період з січня 2015 по листопад 2017 послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 318941,33 грн. Незгоди щодо кількості та вартості отриманих з 01.01.2015 по 30.11.2017 послуг відповідач не висловив, проведення звірки розрахунків та підписання акта за результатами такої звірки не ініціював. Отже, в силу положень п. 3.6 Договору дані позивача щодо кількості і вартості отриманих послуг вважаються прийнятими відповідачем.

Однак, відповідач виконав свої зобов'язання за Договром неналежним чином, сплативши частково за отримані послуги в сумі 150341,54 грн, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість у розмірі 168599,79 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач належних доказів на заперечення відомостей, повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за договором № 02842/4-03 від 25.07.2003 за період з січня 2015 року по листопад 2017 року підлягають стягненню з ТОВ «Інфорт» на користь ПАТ «АК «Київводоканал» повністю в сумі 168599,79 грн.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» просить суд також стягнути з відповідача 47963,31 грн інфляційних втрат та 10436,01 грн трьох відсотків річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором № 02842/4-03 від 25.07.2003 за період з січня 2015 року по жовтень 2017 року.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 02709/4-04 від 04.07.2003, то з нього за розрахунком позивача, перевіреним судом, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню 47963,31 грн інфляційних втрат та 10436,01 грн трьох відсотків річних за період з січня 2015 по жовтень 2017.

ПАТ «АК «Київводоканал» просило стягнути з відповідача 3719,62 грн. пені за період з червня 2017 року по жовтень 2017 року та 8429,99 грн 5 % штрафу за порушення грошового зобов'язання за договором № 02842/4-03 від 25.07.2003.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2. договору № 02842/4-03 від 25.07.2003 встановлено, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

За безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 % від несплаченої суми (п. 4.1. Договору).

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 02842/4-03 від 25.07.2003, наявні правові підстави для стягнення з відповідача обумовленої договором неустойки. За розрахунком позивача, перевіреним судом, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3719,62 грн. пені за період з червня 2017 року по жовтень 2017 року та 8429,99 грн 5 % штрафу.

Враховуючи вищенаведене, позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорт» підлягає задоволенню повністю, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорт» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) 168599 (сто шістдесят вісім тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн 79 коп основної заборгованості, 47963 (сорок сім тисяч дев'ятсот шістдесят три) грн 31 коп інфляційних нарахувань, 10436 (десять тисяч чотириста тридцять шість) грн 01 коп трьох відсотків річних, 3719 (три тисячі сімсот дев'ятнадцять) грн 62 коп пені, 8429 (вісім тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн 99 коп. 5 % штрафу та 3587 (три тисячі п'ятсот вісімдесят сім) грн 24 коп витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 06.07.2018

Суддя Ю.М. Смирнова