РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2018Справа № 910/3026/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіестейт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс-Фінанс"

про звернення стягнення 1 775 000,00 грн. на предмет іпотеки

за участю представників сторін:

позивача: Шеремет В.В.

відповідача: Піддубний Д.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіестейт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс-Фінанс" про звернення стягнення в сумі 1 775 000,00 грн. на предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 85, 4 кв.м., житловою площею 17, 4 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Старонаводницька, 13-а, квартира № 7а шляхом проведення прилюдних торгів на підставі Закону України "Про виконавче провадження" за початковою ціною для її подальшої реалізації, визначеною на підставі звіту про оцінку майна EYK180314-010, проведеною фізичною особою-підприємцем Яшиновим А.М. від 14.03.2018, а саме: 1 775 569, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3026/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.04.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.04.2018 відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував. Зазначивши про те, що прострочення погашення заборгованості за договором купівлі-продажу є незначним для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 підготовче засідання відкладено до 15.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.04.2018 позивач подав документи для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3026/18 до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 12.06.2018 представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

У судовому засіданні 12.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Сітіестейт» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Онікс-Фінанс» (відповідач) 22 грудня 2017 року укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №10-221217-БВ, за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача іменні інвестиційні сертифікати бездокументарної форми випуску, емітовані ТОВ «КУА «АПФ «Синтакс-Інвест», загальною вартістю 2 135 000, 00 грн.

Відповідно до наданої позивачем виписки з його рахунку у цінних паперах (депозитарна установа - ПАТ «Комерційний банк «Глобус») визначені договором №10-221217-БВ цінні папери у кількості 2 000 штук 27.12 2017 списані з рахунку позивача на користь відповідача.

За умовами пунктів 2.1-2.4 укладеного сторонами у справі договору №10-221217-БВ від 22.12.2017 відповідач зобов'язався перерахувати вартість придбаних цінних паперів не пізніше 15.01.2018.

За твердженням сторін у справі, відповідач у встановлений строк здійснив розрахунок частково у розмірі 360 000 грн.

В останній день оплати за договором, його сторони уклали додаткову угоду №1 від 15.01.2018, якою продовжили строк оплати на один місяць до 15.02.2018.

За два дні до закінчення продовженого додатковою угодою строку оплати - 13.02.2018, сторонами у справі укладено договір іпотеки однокімнатної квартири №7а в будинку 13-а по вулиці Старонаводницькій у місті Києві, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Судаком О.Б. (реєстровий номер 36).

16.03.2018 позивач звертається до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У той же час, статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Обов'язок доведення наявності як самого права так і факту його порушення відповідачем процесуальним законодавством покладено на позивача.

Приймаючи рішення у даній справі суд виходить з наступного.

Серед загальних засад цивільного законодавства стаття 3 Цивільного кодексу України виділяє свободу договору, сутність якої розкривається статтею 6 Цивільного кодексу України.

Сторонами у справі укладено договір іпотеки від 13.02.2018.

Виходячи з презумпції правомірності правочину, визначеної статтею 204 Цивільного кодексу України, суд встановлює його чинність та обов'язковість виконання сторонами у справі.

За висновками постанови від 21.03.2018 Великої Палати Верховного Суду у справі №760/14438/15-ц у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.

Відповідно до статті 12 та статті 33 Закону України «Про іпотеку» при порушенні іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені Законом «Про іпотеку» способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», та право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього ж Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до пункту 5.1 договору іпотеки від 13.02.2018, укладеного сторонами у справі, у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов основного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.2 договору іпотеки встановлене право позивача на власний розсуд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності або шляхом його продажу будь якій особі від власного імені.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу здійснюються позивачем від свого імені на підставі договору іпотеки без необхідності отримання будь-якого окремого уповноваження відповідача (пункт 6.8.1 договору іпотеки).

Таким чином, маючи право в силу укладеного договору іпотеки на задоволення своїх вимог за основним договором, позивач має і правову можливість здійснити ці дії, при цьому він не обмежений можливою бездіяльністю відповідача.

Доказів того, що відповідач чинив позивачу перешкоди в реалізації його прав іпотекодержателя за укладеним договором матеріали справи не містять.

Для реалізації позивачем свого права звернення стягнення на предмет іпотеки достатньо лише власної волі та вчинення юридичних дій.

Матеріали справи не містять жодного доказу вчинення позивачем будь-який дій відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в договорі від 13.02.2018, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Судаком О.Б. (реєстровий номер 36).

Таким чином, суд встановлює наявність у позивача права на задоволення вимог за рахунок предмету іпотеки і одночасно встановлює відсутність факту порушення цього права відповідачем.

За відсутності факту порушення права позивача суд позбавлений процесуальної можливості надати цьому праву примусового захисту.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіестейт" до товариства з обмеженою відповідальністю "Онікс-Фінанс" про звернення стягнення 1 775 000,00 грн. на предмет іпотеки відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:15.06.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк