ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

19.06.2018

Справа № 910/7526/18

Суддя господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви          Національного заповідника “Софія Київська”

(01001, м. Київ, вул. Володимирська, б. 24)

до                              товариства з обмеженою відповідальністю “Гравбудкомплект”

(04107, м. Київ, вул. Татарська, б. 36/5, кв. 59)

про                              визнання недійсним договору, окремих частин договорів та стягнення 139 025,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Національний заповідник “Софія Київська” (далі – позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Гравбудкомплект” (далі – відповідач) про:

1) визнання недійним договору від 18.12.2012 № 380, укладеного між позивачем та відповідачем, та стягнення 99 923,15 грн. збитків;

2) визнання недійсним в окремій частині договору від 24.12.2013 № 511, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме пункту 3.1. договору в частині включення вартості підрядних робіт на суму 35 515,37 грн., та стягнення 35 515,37 грн. збитків;

3) визнання недійсним в окремій частині договору від 03.03.2013 № 225, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме пункту 3.1. договору в частині включення вартості підрядних робіт на суму 3 587,29 грн., та стягнення 3 587,29 грн. збитків.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 173 ГПК України суд може об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача з урахуванням положень частини першої цієї статті.

Отже, як вбачається з положень процесуального законодавства, для об’єднання вимог в одному провадження повинна існувати принаймні одна з умов: пов’язаність підставою виникнення або пов’язаність поданими доказами.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, підставами даного позову визначено три самостійні договори, укладені між позивачем та відповідачем:

-          договір № 380 від 18.12.2012, предметом якого є зобов’язання відповідача виконати роботи з технічного обслуговування та поточного ремонту охоронної системи і відеоспостереження об’єктів, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 24, та обов’язок позивача оплати вартість таких робіт;

-          договір № 511 від 24.12.2013, предметом якого є зобов’язання відповідача надавати послуги з монтажу та пусконалагодження охоронної системи сигналізації приміщення Трапезної, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 24, та обов’язок позивача оплати вартість таких послуг;

-          договір № 225 від 03.06.2013, предметом якого є зобов’язання відповідача надавати послуги з монтажу охоронної системи сигналізації приміщення Дзвіниці, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 24, та обов’язок позивача оплати вартість таких послуг.

Перший з вказаних договорів позивач просить визнати недійсним повністю, решту – в частині.

Поряд з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки за кожним з вказаних вище договорів, завдані діями/бездіяльністю відповідача.

Зокрема, як стверджує позивач, за договором № 380 від 18.12.2012 відповідачем взагалі не було виконано роботи, зазначені в підписаному сторонами акті виконаних робіт № 19121 за грудень 2012 року), чим завдано збитки на суму 99 923,15 грн.; за договором № 511 від 24.12.2-13 обсяги фактично виконаних відповідачем робіт не відповідають обсягам, зазначеним в актах приймання виконаних будівельних робіт, чим завдано збитки на суму 35 515,37 грн.; за договором № 225 від 03.06.2013 завищено вартість робіт на суму 3 587,29 грн. в акті № 1 за травень 2013 року, чим завдано збитки позивачу.

Отже, всі позовні вимоги мають різні підстави виникнення.

Також не об’єднані позовні вимоги поданими позивачем доказами, оскільки на виконання кожного договору з самостійним предметом оформлювалися окремі акти та інша документація, а в ході проведеної Державною Фінансовою інспекцією у м. Києві ревізії з метою виявлення допущених порушень були складені самостійні акти:

-          акт № 1 вибіркового контрольного обстеження за договором № 380 від 18.12.2012, датований 02.07.2015;

-           акт № 2 вибіркового контрольного обстеження за договором № 511 від 24.12.2013, датований 02.07.2015;

-          акт № 3 вибіркового контрольного обстеження за договором № 225 від 03.06.2013, датований 02.07.2015.

Суд зазначає, що сумісний розгляд таких позовних вимог перешкоджатиме з'ясуванню взаємних прав і обов’язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору, оскільки у даному випадку під час розгляду справи суд повинен надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правової природи кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов вказаних договорів, визначити обсяг та вартість виконаних відповідачем та оплачених позивачем робіт та послуг за кожним з договорів, оцінити правомірність або неправомірність дій відповідача в межах кожного договору, що суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Наведене свідчить про те, що по кожному з договорів, який позивач просить визнати недійсним повністю (частково), та збитки за невиконання (неналежне виконання) яких позивач вимагає стягнути з відповідача, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначення та дослідження різного кола доказів, пов'язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що перешкоджатиме з'ясуванню взаємних прав і обов’язків сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне повернути поданий позов Національному заповіднику “Софія Київська” для роз'єднання позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву Національного заповідника “Софія Київська” до товариства з обмеженою відповідальністю “Гравбудкомплект” про визнання недійним договору від 18.12.2012 № 380, укладеного між позивачем та відповідачем, та стягнення 99 923,15 грн. збитків; визнання недійсним в окремій частині договору від 24.12.2013 № 511, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме пункту 3.1. договору в частині включення вартості підрядних робіт на суму 35 515,37 грн., та стягнення збитків в розмірі 35 515,37 грн.; визнання недійсним в окремій частині договору від 03.03.2013 № 225, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме пункту 3.1. договору в частині включення вартості підрядних робіт на суму 3 587,29 грн., та стягнення 3 587,29 грн. збитків.

2. Звернути увагу позивача, що згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили 19.06.2018 та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                           О.Г. Удалова