РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2018Справа №910/4309/18

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн"

про стягнення 466 117,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" про стягнення 280 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як субпідрядником, виконано належним чином роботи за Договором субпідряду №СП-173 від 27.03.2012, а відповідачем, як генпідрядником, в порушення своїх грошових зобов'язань здійснено лише часткову оплату виконаних робіт, у зв'язку з чим у нього виникала заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" у розмірі 280 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2018 відкрито провадження у справі №910/4309/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам господарського процесу строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

20.04.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, зі змісту якої вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" просить суд окрім суми основного боргу стягнути з відповідача також 3% річних у розмірі 24 969,86 грн. та інфляційні витрати у розмірі 161 147,22 грн.

З огляду на те, що заява позивача про збільшення позовних вимог від 20.04.2018 відповідала вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, зокрема до неї було додано докази направлення примірника такої заяви відповідачу (опис вкладення у цінний лист від 20.04.2018 та фіскальний чек від 20.04.2018), а також зважаючи на те, що вказана заява подана до суду не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 було прийнято до розгляду вказану заяву позивача, у зв'язку з чим суд розглядає дану справу з новою ціною позову - 466 117,08 грн. (основний борг - 280 000 грн, 3% річних - 24 969,86 грн., інфляційні втрати - 161 147,22 грн.).

Крім того, у зв'язку із збільшенням розміру позовних вимог у даній справі, суд, з метою забезпечення рівності сторін перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями ст.ст. 7, 8, 13, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку встановити учасникам господарського процесу нові строки для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив (відповідно до ухвали суду від 23.04.2018).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Ухвала господарського суду міста Києва від 12.04.2018 про відкриття провадження у даній справі та ухвала суду від 23.04.2018 були надіслані відповідачу на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12), та були отримані відповідачем 17.04.2018 та 27.04.2018 відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення 109 та 464 відповідно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Інших заяв, клопотань, пояснень від сторін по справі до суду не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встанови наступне.

27.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" (генпідрядник) укладено Договір субпідряду № СП-173 (надалі - Договір), відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язується на свій ризик власними та (або) залученими силами та засобами у відповідності до проектно-кошторисної документації, умов цього договору, завдання генпідрядника і діючих будівельних норм і правил в обумовлений договором строк виконати на об'єкті роботи з побудови, налагодження та вводу в експлуатацію системи охоронної сигналізації, а генпідрядник зобов'язується сплатити субпідряднику кошти за виконані роботи на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.1.8 Договору об'єктом є "Благоустрій, реконструкція Троїцької площі перед НСК "Олімпійський" та будівництво офісно-ділового центру "Троїцький" з підземним паркінгом та ресторанно-розважальними зонами на вул. Червоноармійській 53-55 у Печерському районі міста Києва".

Згідно з п. 4.1 Договору договірна ціна робіт по договору визначена у Додатку №1 та у Додатку №2 до даного договору.

У Додатку №1 до Договору (Договірна ціна) сторони погодили, що загальна договірна ціна становить 936 458,56 грн., а у Додатку №2 (Договірна ціна) встановили, що загальна договірна ціна становить 54 666,24 грн., що разом становить 991 124,80 грн.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що договірна ціна робіт є твердою та становить 991 124,80 грн.

У пункті 6.1 Договору сторонами погоджено, що оплата за цим договором проводиться шляхом перерахування генпідрядником відповідної частини договірної ціни в українських гривнях на поточний рахунок субпідрядника, зазначений у реквізитах у цьому договорі або у відповідному рахунку на сплату відповідної частини договірної ціни.

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що генпідрядник оплачує фактично виконані роботи після підписання обома сторонами актів виконаних робіт протягом 10-ти календарних днів, що може бути змінено за згодою сторін. Довідки про вартість робіт та комплекту виконавчої документації (паспорта, сертифікати та матеріали, акти прихованих робіт, акти випробування матеріалів, виконавчі зйомки, тощо), які подаються субпідрядником перед проведенням остаточного розрахунку, за вирахуванням суми відповідного авансового платежу.

Відповідно до п. 9.6 Договору у випадку, якщо генпідрядник не проводить платежі, як це визначено в ст. 6 договору, генпідрядник виплачує субпідряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно п. 13.2 Договору договір є чинним з дати його неналежного підписання сторонами і до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором субпідряду.

Положеннями ст. 838 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Приписами ст. 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

У пункті 6.3 Договору сторонами було передбачено, що після завершення виконання робіт субпідрядник готує два примірники актів виконаних робіт форми КБ-2в та відповідних довідок про вартість робіт форми КБ-3, підписує та скріплює своєю печаткою документи і надсилає їх генпідряднику.

На підставі наявним в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач виконав роботи на об'єкті будівництва за Договором:

- у липні 2012 року - на суму 342 975,55 грн., що підтверджується актом №1 від 25.07.2012 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року (форма КБ-2в) та довідкою від 25.07.2012 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за липень 2012 року;

- у серпні 2012 року - роботи на суму 40 014,44 грн., що підтверджується актом №2 від 29.08.2012 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2012 року (форма КБ-2в) та довідкою від 29.08.2012 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за серпень 2012 року;

- у вересні 2012 року - роботи на суму 79 990,06 грн., що підтверджується актом №3 від 28.09.2012 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2012 року (форма КБ-2в) та довідкою від 28.09.2012 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за вересень 2012 року;

- у жовтні 2012 року - роботи на суму 50 977,56 грн., що підтверджується актом №4 від 26.10.2012 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2012 року (форма КБ-2в) та довідкою від 26.10.2012 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2012 року;

- у лютому 2013 року - роботи на суму 15 230,80 грн., що підтверджується актом №5 від 25.02.2013 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2013 року (форма КБ-2в) та довідкою від 25.02.2013 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за лютий 2013 року;

- у червні 2013 року - роботи на суму 22 950,77 грн., що підтверджується актом №6 від 27.06.2013 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2013 року (форма КБ-2в) та довідкою від 27.06.2013 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за червень 2013 року;

- у жовтні 2013 року - роботи на суму 390 455,30 грн., що підтверджується актом №7 від 30.10.2013 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року (форма КБ-2в) та довідкою від 30.10.2013 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) за жовтень 2013 року.

Вказані акти виконаних робіт підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені печатками юридичних осіб позивача і відповідача, та в них міститься посилання на реквізити Договору.

Таким чином, загальна вартість виконаних позивачем робіт за Договором становить 942 594,48 грн.

Відповідачем не надано суду будь-яких заперечень як щодо факту виконання позивачем робіт за вказаним договором, так і щодо вартості виконаних робіт (на суму 942 594,48 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6.2 Договору сторони погодили, що протягом п'яти робочих днів після підписання даного договору генпідрядник перераховує авансовий платіж у розмірі 50% від загальної вартості робіт згідно з п. 4.2, що становить 495 562,40 грн.

Судом встановлено, що 11.05.2012 відповідач перерахував позивачу грошові кошти у сумі 495 562,40 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача (копія долучена позивачем до позовної заяви) - призначення платежу - аванс за побудову, налагодження та введення в експлуатацію системи охоронної сигналізації згідно з Договором субпідряду № СП-173 від 27.03.2012.

У пункті 6.7 Договору сторонами було визначено, що генпідрядник оплачує фактично виконані роботи після підписання обома сторонами актів виконаних робіт протягом 10-ти календарних днів, що може бути змінено за згодою сторін.

Доказів зміни сторонами строків виконання відповідачем обов'язку з оплати за виконані позивачем роботи, які встановлені у п. 6.7 Договору, матеріали справи не містять.

Приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, у відповідності до п. 6.7 Договору та приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідач повинен був у повному обсязі оплатити:

- роботи, виконані позивачем у липні 2012 року на суму 342 975,55 грн., - у строк до 06.08.2012;

- роботи, виконані позивачем у серпні 2012 року на суму 40 014,44 грн., - у строк до 10.09.2012;

- роботи, виконані позивачем у вересні 2012 року на суму 79 990,06 грн., - у строк до 08.10.2012;

- роботи, виконані позивачем у жовтні 2012 року на суму 50 977,56 грн. - у строк до 05.11.2012;

- роботи, виконані позивачем у лютому 2013 року на суму 15 230,80 грн., - у строк до 07.03.2013;

- роботи, виконані позивачем у червні 2013 року на суму 22 950,77 грн., - у строк до 08.07.2013;

- роботи, виконані позивачем у жовтні 2013 року на суму 390 455,30 грн., - у строк до 11.11.2013.

Судом встановлено, що 15.11.2012 відповідач сплатив позивачу кошти у сумі 18 395,21 грн., 15.03.2013 - кошти у розмірі 15 230,80 грн., 08.08.2013 - кошти у розмірі 22 950,77 грн., 26.03.2015 - кошти у розмірі 43 695,09 грн., 09.04.2015 - кошти у розмірі 66 760,19 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучені позивачем до позовної заяви (призначення платежу - оплата за улаштування системи охоронної сигналізації за Договором субпідряду № СП-173 від 27.03.2012), що разом становить 167 032,06 грн.

Отже, загальний розмір сплачених відповідачем на користь позивача грошових коштів на виконання своїх грошових зобов'язань за Договором становить 662 594,46 грн.

За таких обставин, враховуючи загальну вартість виконаних позивачем робіт за Договором (на суму 942 594,48 грн.) та загальний розмір сплачених відповідачем грошових коштів (662 594,46 грн.), у відповідача виникла заборгованість з оплати за виконані позивачем роботи за Договором у розмірі 280 000,02 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати позивачу згідно Договору виконаних робіт, а матеріали справи доказів сплати грошових коштів у розмірі 280 000,02 грн. станом на дату розгляду справи не містять.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" за Договором у розмірі 280 000,02 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" суми основного боргу у розмірі 280 000,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі (зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог).

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 24 969,86 грн. за період з 10.04.2015 по 31.03.2018 та інфляційні втрати у розмірі 161 147,22 грн. за період з квітня 2015 року по березень 2018 року (відповідно до прийнятої судом заяви про збільшення позовних вимог, поданої до суду 20.04.2018).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов Договору, у визначені строки оплату за виконані роботи не провів, а отже є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Судом встановлено, що відповідач обов'язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

В свою чергу інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, також не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 3.1, 3.2, 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість та вірність здійснених позивачем розрахунків, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" 3% річних у розмірі 24 969,86 грн. та інфляційних втрат розмірі 161 147,22 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 129, ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокман Констракшн" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ідентифікаційний код 37200214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Компанія "Сатурн Дейта Інтернешенл" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33-Б; ідентифікаційний код 23733900) суму основного боргу у розмірі 280 000 (двісті вісімдесят тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 24 969 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 161 147 (сто шістдесят одна тисяча сто сорок сім) грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 6 991 (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 76 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 21.06.2018.

Суддя Р.В.Бойко