ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р.Справа № 922/744/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБ", с. Васищеве Харківського району Харківської області
про стягнення коштів в сумі 207346,84 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 08-21/42/2-18 від 04.01.2018 року;

відповідача не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБ" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 207346,84 грн. за період з 01.11.2017 року по 28.02.2018 року, згідно ст. ст. 1212-1214 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач у період з 01.11.2017 року по 28.02.2018 року не сплачував за користування земельною ділянкою площею 0,1021 га по просп. П'ятидесятиріччя СРСР, 22 у м. Харкові, яка перебуває у власності територіальної громади м. Харкова.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2018 року було прийнято позовну заяву та призначено справу № 922/744/17 до розгляду за правилами загального позовного провадження на 25.04.2018 року о 12:15 год.

У підготовчому засіданні оголошувались перерви з 25.04.2018 року до 15.05.2018 року та з 15.05.2018 року до 24.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2018 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2018 року на 11:30 год.

Представник позивача у судовому засіданні 11.06.2018 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засіданні 11.06.2018 року не зявився, письмовий відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 24, 39).

В силу частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами на підставі ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.06.2001 року № 1033 між Харківською міською радою та ТОВ "САЯН" укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1021 га по просп. Пятидеситиріччя СРСР (просп. ОСОБА_2), 22 у м. Харкові для експлуатації стаціонарної АЗС з пунктом реалізації та заміни моторного масла строком до 01.01.2025.

Вказаний договір зареєстровано у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) 15.01.2003 року за № 6902/03.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.09.2017 року у справі № 922/2793/17 позов Харківської міської ради до TOB "САЯН" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - TOB "ФОБ" про розірвання договору оренди землі, позов задоволено у повному обсязі. Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 0,1021 га по просп. Пятидеситиріччя СРСР, 22 у м. Харкові, зареєстрований у Харківському міському управлінні земельних ресурсів в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 15.01.2003 за № 6902/03, укладений між Харківською міською радою та ТОВ "САЯН". Зобовязано ТОВ "САЯН" повернути земельну ділянку, загальною площею 0,1021 га по просп. Пятидеситиріччя СРСР з приведенням її у придатний для подальшого використання стан.

Вказане рішення набрало законної сили 06.10.2017 року.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.02.2018 року № 114779539 (а.с. 15-16) право власності на нежитлову будівлю літ. "А-1" загальною площею 121,4 м.кв. по просп. Льва Ландау, 22 у м. Харкові з 12.05.2016 року зареєстроване за TOB "ФОБ" на підставі договорів купівлі-продажу від 12.05.2016 року №№ 2092 та 2119.

Відповідно до вказаної інформації речові права на земельну ділянку під вищевказаними будівлями по просп. Московському, 118 у м. Харкові не зареєстровані.

Отже, враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав та з урахуванням ст.ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,1805 га перебуває у власності територіальної громади міста Харкова.

21.02.2018 року відділом самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради здійснені заходи самоврядного контролю щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки площею 0,1805 га по просп. Льва Ландау, 22 у м.Харкові, за результатами яких складений акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації зазначеної вище земельної ділянки. В Акті зазначено, що TOB "ФОБ" з 12.05.2016 року та по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,1805 га по просп. Льва Ландау, 22 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування стаціонарної АЗС без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (а.с.20-22).

Позивач зазначає, що відповідач у період з 01.11.2017 року по 28.02.2018 року не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг у себе майно - грошові кошти в сумі 207346,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 181 ЦК України встановлено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписом частини 1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частина 1 статті 124 ЗК України передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Так, за приписами частини 5 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Вищезазначені норми права відображають загальний принцип цілісності обєкта нерухомого майна із земельною ділянкою, на якій він розташований. Набуття земельної ділянки відповідачем обумовлюється набуттям права власності на будівлю, розташовану на земельній ділянці, без якої існування будівлі та її використання є неможливим.

Таким чином, з урахуванням приписів статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України право власності на житловий будинок, будівлю, споруду є безумовною підставою для виникнення права користування земельною ділянкою під відповідним нерухомим майном, яке має бути оформлено відповідним чином з урахуванням приписів статті 126 ЗК України.

В даному випадку у ТОВ "ФОБ" на підставі цивільно-правових угод - договорів купівлі-продажу від 12.05.2016 року №№ 2092 та 2119 виникло право власності на нерухоме майно, яке знаходиться по просп. Льва Ландау, 22 у м. Харкові, тобто останній має законодавчо визначене право користування земельною ділянкою, на якій розташовано вказане нерухоме майно.

З системного аналізу приписів Цивільного та Земельного кодексів України вбачається, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обовязок оформити та зареєструвати речове право на земельну ділянку, розташовану під обєктом нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з 12.05.2016 та по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,1805 га по просп. Льва Ландау, 22 у м.Харкові без виникнення права власності, користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

При цьому, з моменту виникнення права власності на зазначене нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під нерухомим майном.

Відповідно до частини 1 статті 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Судом встановлено, що грошові кошти, що є предметом позову даній справі є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період із 01.11.2017 року по 28.02.2018 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Саме цю суму не отримав позивач, але міг би отримати в разі укладення між ним і відповідачем договору оренди.

Підстави та порядок стягнення коштів, які особа мала би отримати за звичайних умов, втім не отримала, визначено також статтею 22 ЦК та частиною 2 статті 224, статтею 225 ГК, за змістом яких упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК України.

За змістом статті 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас, відповідно до статті 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Судом встановлено, що відповідач, з часу виникнення права власності на нерухоме майно, свій обов'язок щодо укладення та реєстрації договору оренди на спірну земельну ділянку, на якій розташовано нерухоме майно, не виконав.

Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння Харківській міській раді шкоди у виді несплаченої відповідачем за період із 01.11.2017 року по 28.02.2018 року орендної плати у розмірі 207346,84 грн., яку позивач міг би отримати у разі укладення між ним і відповідачем договору оренди.

З огляду на викладене позовні вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "ФОБ" 207346,84 грн. ґрунтуються на вимогах закону.

Аналогічну правову позицію викладено у Постановах Верховного Суду України у справі № 3-210гс14 від 28.01.2015 року, справі №922/1008/15 від 30.11.2016 року, справі №922/207/15 від 12.04.2017 року та у Постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі №922/2976/17.

В силу ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, 11, 13, 16, 22 ЦК України, ст.ст. 24, 120, 156, 157 ЗК України, ст. 224 ГК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОБ" (62495, Харківська область, Харківський район, с. Васищеве, в'їзд Орєшкова, буд. 3, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 3, ) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 207346,84 грн. та судовий збір в сумі 3110,20 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_3