ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/1336/18

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (02093, м.Київ, Дарницький район, вулиця Бориспільська, будинок 11 А, Кімната 401) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймпак" (08133, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Першотравнева, будинок 14) заборгованості в розмірі 123614,39 грн. за договором поставки №0103 від 01.03.2018

Без виклику представників сторін.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" звернулось до господарського суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймпак" 123614,39 грн.

Подана заява обґрунтована неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Праймпак" укладеного між сторонами договору поставки №0103 від 01.03.2018 (Договір) в частині своєчасної поставки обумовленого договором товару.

З матеріалів заяви вбачається, що 01.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Праймпак" (Постачальник, Заявник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" (Покупець, Боржник) укладено договір поставки №0103 відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобовязується виготовити та передати у власність Покупця продукцію, а Покупець зобовязується прийняти її та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до пунктів 6.3. та 6.4. Договору у разі порушення строків поставки продукції Постачальник за вимогою Покупця сплачує штраф в розмірі 10% від вартості замовленої продукції за кожен день затримки поставки. При цьому, у разі, якщо Покупцем була здійснена передоплата вартості продукції, він крім того, має право вимагати, а Постачальник зобовязаний, в строк визначений в відповідній вимозі, повернути передоплату в повному обсязі.

На виконання умов договору Постачальник виставив рахунки на оплату №№135, 136, 137, 138 та 139 від 21.03.2018 на загальну суму 217932 грн., Покупець оплатив їх на підтвердження чого надав виписку з власного банківського рахунку за період з 01.03.2018 по 16.06.2018.

Заявник стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймпак" взятий на себе обовязок з поставки продукції виконало лише на суму 94317,61 грн. та без жодних пояснень не поставило решту продукції на суму 123614,39 грн.

Зважаючи, що Постачальник не виконав своє зобовязання з поставки продукції за Договором Заявник відмовився від подальшого прийняття його виконання та письмово звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймпак" з вимогою №22 від 04.06.2018 негайно повернути передоплату за непоставлену продукцію на суму 123614,39грн, на яку отримав відповідь, що продукція буде поставлена в повному обсязі, але не пізніше чотирнадцяти робочих днів після отримання замовлення.

Вказана пропозиція для Заявника є неприйнятною, у звязку з чим він звернувся з даною заявою до суду.

На думку Заявника у нього в силу пункту 6.4 Договору виникло право грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймпак" на суму передоплати за непоставлений товар в розмірі 123614,39 грн.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Проаналізувавши правовідносини, які склались між сторонами, суд прийшов до висновку, що заявлена до стягнення передоплата за непоставлений товар в розмірі 123614,39 грн. не є заборгованістю за договором поставки №0103 від 01.03.2018, оскільки даний правочин припинив свою дію у звязку з відмовою від нього Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", викладеній у вимозі №22 від 04.06.2018.

Враховуючи, що договір поставки №0103 від 01.03.2018 припинено, підстава, на якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймпак" набуло вищевказані грошові кошти, відпала, а передоплата за непоставлений товар в розмірі 123614,39 грн. за своєю правовою природою є безпідставно утримуваними коштами.

В даному випадку Заявнику слід діяти в порядку, передбаченому частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України, приписами якої встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положеннями ж статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пункту третього частини першої 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно до частини третьої статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що в заяві про видачу судового наказу викладено вимогу про стягнення безпідставно утримуваних коштів в розмірі 123614,39 грн., які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині цих вимог.

Відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймпак" заборгованості в розмірі 123614,39 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано 21.06.2018.