ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 справа № 905/2450/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Чернота Л. Ф. (доповідач) Радіонова О.О.,Попков Д.О.
При секретарі судового засідання: Телеснюк І. В.
за участю представників сторін:
від позивача (за первісним позовом):Малушко Г.Ю. (адвокат) - договір про надання правової допомоги у цивільних, господарських та адміністративних справах №23/02/18 від 23.02.2018 р., Ордер серія АА №125012 від 23.02.2018 р., свідоцтво про надання правової допомоги серія НОМЕР_2 від 21.06.2017 р.
від відповідача (за первісним позовом): від третьої особи:Козинець Ю.С. (адвокат), ордер серія АА №129651 від 04.06.2018 р., свідоцтво про надання правової допомоги серія НОМЕР_1 від 21.06.2017 р. Козинець Ю.С. (адвокат), довіреність №1 від 01.10.2017 р., свідоцтво про надання правової допомоги серія НОМЕР_1 від 21.06.2017 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
ухвалене01.03.2018 р. (повне рішення складено 12.03.2018 р.) в місті Харкові
по справі№905/2450/17 (суддя Кротінова О.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглепоставка», м. Покровськ, Донецької області
до про за зустрічною позовною заявою до відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні первісного відповідача проДержавного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, м. Покровськ Донецької області стягнення 7212926,63 грн. Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, м. Покровськ Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглепоставка», м. Покровськ Донецької області Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м. Покровськ, м. Родинське Донецької області визнання недійсним договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м. Покровськ Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 25.10.2017 р. до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м.Родинське м. Покровськ Донецької області, про стягнення 7212926,63 грн., у тому числі: основної суми боргу у розмірі 6951199,60 грн., 3% річних у сумі 40917,39 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 220809,64 грн.

Нормативно вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст.19, 44, 193, 199, 222, 230-232, 234 Господарського кодексу України, ст.ст.524, 533-535, 610, 625, Цивільного кодексу України, ст.ст.44-49, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження викладених у позові обставин було представлено, у копіях: договір підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за травень 2017р., за червень 2017р., за липень 2017р., за серпень 2017р., акти прийняття виконаних будівельних робіт за травень 2017р., за червень 2017р., за липень 2017р., за серпень 2017р., претензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" №2, №3 від 09.10.2017р. на адресу Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" із додатком №1 до останньої, лист Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" №01/11-183/1 від 13.10.2017р., акт звірки взаємних розрахунків за станом на 20.10.2017р., дозвіл територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області Державної служби гірничного нагляду та промислової безпеки України №0827.14.14 від 01.04.2014р. та №0828.14.14 від 01.04.2014р.

19.12.2017р. представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічною позовною заявою) надано супровідний лист №192 від 18.12.2017р. (том 1, а.с.159), до якого додано документи, наведені у переліку, у тому числі копії акту №4 приймання виконаних робіт за липень 2017р. у двох примірниках на суму 207735,60 грн., банківські виписки, акт звірки взаємних розрахунків за станом на 20.10.2017р. разом із поясненнями до нього, а також клопотання б/н від 19.12.2017р., до якого додано документи згідно приведеному у зверненні переліку.

19.12.2017р. представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічною позовною заявою) було надано клопотання б/н від 19.12.2017р., до якого додано копію договору підряду №01/10-3 від 01.10.2014р. (том 1, а.с.155-158).

19.12.2017р. Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське м. Покровськ Донецької області, до господарського суду Донецької області подано зустрічну позовну заяву №01/11-226/4 від 18.12.2017р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м.Покровськ Донецької області, про визнання недійсним договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" і Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська" (том 2, а.с.37-41).

В обгрунтування зустрічних позовних посилається на те те, що договір №21/12-1 від 12.12.2016р. порушує права та охоронювані законом інтереси відповідача за первісним позовом; вважає його укладеним помилково, що, у розумінні ч.1 ст.229 Цивільного кодексу України, може мати наслідком визнання судом договору недійсним.

Також, у резолютивній частині зустрічної позовниї заяви від 18.12.2017 р. №01/11-226 містяться клопотання про залучення у якості третьої особи на боці первісного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Краснолиманська" та про витребування у Харківського апеляційного господарського суду матеріалів справи №922/41/16 (том 2, а.с.41).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.12.2017р. прийнято зустрічну позовну заяву №01/11-226/4 від 18.12.2017р. Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське м. Покровськ Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м. Покровськ Донецької області, про визнання недійсним договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., до спільного розгляду з первісним позовом у справі №905/2450/17 Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м.Покровськ Донецької області, до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м.Родинське м.Покровськ Донецької області, про стягнення 7212926,63 грн., об'єднано вимоги та визначено розгляд за правилами загального позовного провадження, стадія: підготовче провадження; залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" (85310, Донецька область, м.Покровськ, м. Родинське, ) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні первісного відповідача; продовжено строк підготовчого провадження до 17.01.2018р. (включно), том 2, а.с.80.

30.01.2018р. відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічною позовною заявою) подано супровідний лист №01/11-17/3 від 25.01.2018р., долучено заяву №01/11-17/3 від 25.01.2018р. про зміну підстав позову, у якій зазначено про зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги зустрічного позову, просив на їх підставі визнати недійсним договір підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" та Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська", з посиланням на приписи ст.ст.229, 938 Цивільного кодексу України; залишити без розгляду клопотання про витребування у Харківського апеляційного господарського суду матеріалів справи №922/41/16 (том 2, а.с.115-118).

До супровідного листа додано копію довіреності на представника.

31.01.2018р. позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічною позовною заявою) подано відзив №б/н від 29.01.2018р. на заяву про зміну підстав позову (зустрічного), за змістом якого наполягає на залишенні без розгляду заяви №01/11-17/3 від 25.01.2018р. про зміну підстав позову; зазначено, що фактично доводи позивача за зустрічною позовною заявою є одними й тими ж самими і в позові, і в поданій заяві (том 2, а.с.123-125).

01.02.2018р. представником третьої особи з боку первісного відповідача надано суду відповідь на пояснення б/н від 29.01.2018 р. на зустрічний позов з урахуванням заяви про зміну підстав позову, у якій вказано, що право на користування надрами у межах вказаного гірничного відводу належить виключно третій особі по даній справі; гірничні виробки, виконання робіт щодо яких містить договір №21/12-1 від 12.12.2016р., знаходяться в межах гірничого відводу саме ТОВ "Краснолиманське", тобто в якості замовника за договорами на виконання будь-яких робіт у гірничих виробках, зазначених у спірному договорі мало право виступати тільки ТОВ "Краснолиманське"; підтверджено, що договори №287/05 від 13.05.2005р., №01/10-3 від 01.10.2014р., №09/11-1 від 09.11.2015р., на які посилався відповідач за первісним позовом у зустрічній позовній заяві, не мають значення для справи, оскільки не містять відомостей про факти, що входять у предмет доказування по даній справі, матеріали справи №922/41/16 від 14.07.2016р., що знаходяться в господарському суді Харківської області, не містять потрібних для вирішення справи доказів, тому у їх витребуванні немає необхідності; підтримує вимоги ДП "ВК Краснолиманська", викладені ним у зустрічному позові з урахуванням заяви про зміну підстав позову (том 2, а.с.132-134).

01.02.2018р. представником третьої особи з боку первісного відповідача представлено суду клопотання б/н від 01.02.2018р., до якого додано у копіях сертифікат №2024 про форс-мажорні обставини від 01.12.2014р., сертифікат (висновок) №1348 про настання обставин непереборної сили від 04.11.2014р., ухвала Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.01.2017р. по справі №242/2648/16-к (провадження №1-кп/235/198/17), лист прокуратури Донецької області №17/1-546вих16 від 25.10.2016р., пояснивши у судовому засіданні 01.02.2018р. причини несвоєчасного їх подання (а.с.131-152).

З огляду на залишення заяви представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічною позовною заявою) №01/11-17/3 від 25.01.2018р. про зміну підстав позову без розгляду, пояснення третьої особи б/н від 29.01.2018р. на зустрічний позов з урахуванням заяви про зміну підстав позову та відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" б/н від 31.01.2018р. на пояснення третьої особи -ТОВ "Краснолиманське" при вирішенні спору судом першої інстанції до уваги не прийняті.

01.03.2018р. від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічною позовною заявою) надано клопотання б/н від 01.03.2018р., до якого додано копію акту №3 від 31.07.2017р. приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017р. Подання даного документа у судовому засіданні 01.03.2018р. пояснено виявленням під час попереднього судового засідання по даній справі помилкового надання копії акту №4 приймання виконаних робіт за липень 2017р. у двох примірниках на суму 207735,60грн., замість копії акту №4 приймання виконаних робіт за липень 2017р. на суму 207735,60грн. та копії акту №3 від 31.07.2017р. приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017р. (том 2, а.с.161-165).

Суд першої інстанції не вбачає подання копії акту №3 від 31.07.2017р. приймання виконаних будівельних робіт за липень 2017р., як нового доказу по справі, визнав причини несвоєчасного представлення приведеного акту №3 від 31.07.2017р. поважними.

Клопотання Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" про витребування у Харківського апеляційного господарського суду матеріалів справи №922/41/16 залишено судом першої інстанції без задоволення за безпідставністю.

Рішенням господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. (повний текст 12.03.2018 р.) по справі №905/2450/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м. Покровськ Донецької області, до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське м. Покровськ Донецької області, про стягнення 7212926,63 грн., у тому числі: основної суми боргу у розмірі 6951199,60 грн., 3% річних у сумі 40917,39 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 220809,64 грн., задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" 7110530,59 грн., у тому числі 6951199,60 грн. суми основного боргу, 3% річних у розмірі 40917,39 грн., інфляційних у сумі 118413,60 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 106657,96грн. та витрат на правову допомогу у сумі 10000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", м. Родинське м. Покровськ Донецької області, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка", м. Покровськ Донецької області, про визнання недійсним договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., відмовлено (том 2, а.с. 170-178).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Красноармійськ, м. Родинське, Донецької області звернулось з апеляційною скаргою №01/11-58/2 від 28.03.2018 р., в якій останній просить скасувати повністю судове рішення від 01.03.2018 р. по справі №905/2450/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглепоставка» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, м. Покровськ Донецької області, про стягнення 7212926,63 грн., у тому числі: основної суми боргу у розмірі 6951199,60 грн., 3% річних у сумі 40917,39 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 220809,64 грн. та задовольнити зустрічний позов Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка», визнавши недійсним договір підряду №21/12-1 від 12 грудня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» та Державним підприємством «Краснолиманська» (том 2, а.с.186-190).

Апелянт вважає, що рішення суду прийнято із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

Підставами скасування вважає, що у ДП «ВК «Краснолиманська» були відсутні правові підстави для укладення спірного договору підряду з ТОВ «Донвуглепоставка». Посилається на ст. 75 ГПК України, якою визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх вихнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Також, вважає, що суд залишив поза увагою пояснення представників ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська» про те, що договір №01/10-3 від 01.10.2014 р. не укладався, оскільки підписи уповноважених осіб було підроблено, з цього факту порушено кримінальну справу, яка знаходиться на стадії судового слідства.

Вважає, що ухвалюючи рішення суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме: застосовуючи норми матеріального права, які регулюють загальний порядок укладання та виконання договорів, порядок укладання та виконання договорів підряду, порядок виконання зобов'язань: ст.ст.203,215,525,526,612,615,627,509,837 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України. Відповідно до ст.ст.13,16 Кодексу України «Про надра» користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи. Користування здійснюється на підставі спеціальних дозволів.

Укладення будь-яких договорів на розробку корисних копалин можливе тільки за умови наявності спеціального дозволу.

Відзначає, що на момент укладення спірного договору підряду №21/12-1 від 12 грудня 2016 року у ДП «ВК «Краснолиманська» спеціальний дозвіл на користування надрами та акт гірничого відводу на пласт m 4-2 був відсутній.

За змістом статті 229 Цивільного кодексу України правочин, вчинений під впливом помилки, є оспорюваним. Під помилкою слід розуміти таке неправильне сприйняття стороною правочину предмета чи інших істотних умов останнього, що вплинуло на її воєвиявлення, за відсутності якого можна вважати, що правочин не було б вчинено. Істотне значення має помилка щодло прав та обов'язків сторін.

Скаржник зазначає, що ДП «ВК «Краснолиманська» помилялося щодо обсягу своїх прав та правомочності при укладенні спірного договору підряду №21/12-1 від 12 грудня 2016 року та подальшому виконанню обов'язків.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 06.04.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чернота Л.Ф., судді: Попков Д.О., Радіонова О.О. (том 2, а.с.183).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.04.2018 р., керуючись ст. ст.234, 262 Господарського процесуального кодексу України було відкрито апеляційне провадження по справі №905/2450/17, зобов»язано учасників справи до 27.04.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України (том 2, а.с.184-185).

04.04.2018 р. від ТОВ «Краснолиманське» надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. б/н від 30.03.2018 р., в якій останній просить апеляційну скаргу ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. у справі №905/2450/17 за первісним позовом ТОВ «Донвуглепоставка» до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості за договором підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. у розмірі 7212926,63 грн. та за зустрічним позовом ДП «ВК «Краснолиманська» до ТОВ «Донвуглепоставка» про визнання недійсним вказаного договору задовольнити; рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. у справі №905/2450/17 скасувати, у задоволенні позовних вимог ТОВ «Донвуглепоставка» до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості за договором підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. у розмірі 7212926,63 грн. відмовити у повному обсязі, зустрічний позов ДП «ВК «Краснолиманська» до ТОВ «Донвуглепоставка» про визнання недійсним договору підряду №21/12-1 від 12.12.16 р. задовольнити (том 2, а.с. 204-205) Судова колегія розглянула та долучила дану заяву до матеріалів справи.

23.04.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від ТОВ «Донвуглепоставка» надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 16.04.2018 р., в якому останній просить залишити апеляційну скаргу ДП «ВК «Краснолиманська» без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. по справі №905/2450/17 - без змін (том 2, а.с. 214-216). Судова колегія розглянула та долучила даний відзив до матеріалів справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2018 р., керуючись ст.ст.234,268,270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. (повний текст 12.03.2018р.) по справі №905/2450/17 призначено на 04.06.2018 р. о 14:15 год. Явку представників учасників справи визнано необов'язковою (том 2, а.с. 222-223).

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017 р.

Представник позивача (за первісним позовом) - ТОВ «Донвуглепоставка» надав пояснення анологічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити апеляційну скаргу ДП «ВК «Краснолиманська» без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 по справі №905/2450/17 - без змін.

Представник відповідача (за первісним позовом) - ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» та представник третьої особи - ТОВ «Краснолиманське» в судовому засіданні 04.06.2018 р. підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просили скасувати повністю рішення від 01.03.2018р. по справі №905/2450/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвуглепоставка» до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, м. Покровськ Донецької області, про стягнення 7212926,63 грн., у тому числі: основної суми боргу у розмірі 6951199,60 грн., 3% річних у сумі 40917,39 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 220809,64 грн. та задовольнити зустрічний позов Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка», визнавши недійсним договір підряду №21/12-1 від 12 грудня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Донуглепоставка» та Державним підприємством «Краснолиманська».

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №905/2450/17.

Заслухавши учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1,2 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У даному випадку господарські зобов'язання виникли з господарського договору.

Підставою виникнення спірних зобов'язань за первісним позовом Товариством з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" визначено договір підряду №21/12-1 від 12.12.2016р. укладений із Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська".

Пунктом 1.1 договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" (підрядник) зобов'язується на свій ризик власними силами і засобами виконати роботи з проведення і ремонту гірничих виробок, монтажно-будівельні роботи для підготовки 5-ої південної лави похилу №1 пласта m42: вантажного хідника похилу №1 пласта m42, заїзд на 5-й південний конвеєрний штрек похилу №1 пласта m42, 5-й південний конвеєрний штрек похилу №1 пласта m42, конвеєрний хідник №1 5-ї південної лави похилу №1 пласта m42, конвеєрний хідник №2 5-ї південної лави похилу №1 пласта m42, вентиляційний штрек 5-ї південної лави похилу №1 пласта m42, людський хідник похилу №1 пласта m42 (роботи) відповідно до проектно-кошторисної документації у встановлений строк, а Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" (замовник) зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію ("проектно-кошторисна документація"), прийняти роботи та оплатити її (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору визначено склад та зміст проектно-кошторисної документації: договірні ціни (додаток №1, додаток №1.1), перелік монтажно-демонтажних робіт (додаток №2), графік проведення гірничих виробок та роботи загально штатних машин і механізмів (додаток №3).

Замовник не пізніше п'яти днів після набрання чинності цим договором передає Підряднику проектно-кошторисну документацію, згідно п.1.4 договору.

Не пізніше п'яти днів після отримання проектно-кошторисної документації підрядник приступає до проведення робіт за умовами п.1.5 договору.

Згідно пункту 1.7 договору визначено, що строк завершення виконання робіт: вересень 2017 р.

Вартість виконаних робіт визначається договірною ціною відповідно до проектно-кошторисної документації та сметою витрат на проходження гірничої виробки, складеної підрядником та затвердженої замовником, згідно п.2.1 договору.

Умовами пункту 2.3 договору визначено, що договірна ціна є динамічною та переглядається в процесі виконання робіт в зажності від зміни умов оплати праці, змін гірничо-геологічних умов, змін технологічного паспорту та інших факторів, що впливають на вартість робіт за договором, що узгоджується сторонами у додаткових угодах.

У п.2.4 договору сторони погодили особливості формування договірної ціни.

За визначенням п.п.2.5, 2.6 договору підрядник виконує роботи із матеріалів замовника. Сторонами за договором допускається виконання підрядником робіт із своїх матеріалів за умови додаткового письмового узгодження із замовником вартості таких матеріалів. Роботи виконуються з використанням обладнання підрядника.

Замовник забезпечує фінансування виконаних робіт за рахунок власних коштів підприємства, згідно п.3.1 договору.

За умов п.3.2 договору замовник здійснює щомісяця приймання та оплату виконаних робіт на підставі акті приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельне монтажних робіт (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін згідно вимогами договору та ДБН.

Акти виконаних робіт готуються підрядником і передаються для підписання уповноваженому представнику замовника не пізніше 25 числа місяця, в якому здійснювались роботи. Уповноважений представник замовника не пізніше 5-ти робочих днів з дати отримання, але не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснювались роботи, зобов'язаний розглянути надані документи і у випадку відсутності зауважень до виконаних робіт та/або оформлення наданих документів, прийняти виконані належним чином роботи, підписати акт приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідку про вартість виконаних будівельно-монтажних робіт (форма №КБ-3) та повернути підрядку один екземпляр підписаних акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельно-монтажних робіт (форма №КБ-3), згідно п.3.3 договору.

Підрядник зобов'язується надати оформлену відповідно до вимог діючого законодавства податкову накладну в електронному вигляді не пізніше 10 календарних днів з дати події, яка настала раніше: с дати підписання Акта приймання виконаних підрядних робіт або з дати здійснення оплати. Якщо 10-ий календарний день припадає на вихідний або святковий день, податкова накладна надається Замовнику у перший, робочий день після такого вихідного або святкового дня.

Оплата виконаних робіт здійснюється замовником при наявності підписаних актів за формами №КБ-2в, №КБ-3 у 10-денний строк з дати їх підписання шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника, згідно п.3.4 договору.

Розділом 4 договору встановлено права та обов'язки сторін.

Розділ 5 визначає відповідальність сторін за порушення договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, відповідно п.8.1 договору.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.8.1 цього договору та закінчується 31.12.2017р. або повним виконанням зобов'язань кожною із сторін договору, згідно п.8.2 договору.

Укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, встановлено, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір є укладеним.

Статтею 628 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 3 ст.180 Господарського кодексу України унормовано, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За змістом ст.632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін та зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. При цьому, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Частиною 7 ст.180 Господарського кодексу України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно з пунктом 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що сторони дійшли згоди щодо предмету договору, умови та строк виконання робіт, права та обов'язки сторін, вартість робіт, розмір оплати та порядок розрахунків, визначили умови приймання-передачі виконаних робіт; у розділі 5 наведено перелік відповідальності сторін; розділи 6-9 містять умови щодо форс-мажорних обставин, порядку вирішення спорів та інші умови, до яких віднесено, у тому числі строк дії договору.

Приписами ст.207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Даний договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донуглепоставка" та Державним підприємством "Вугільна компанія "Краснолиманська". Стосовно дійсності підпису та факту підписання уповноваженою особою з боку позивача та відповідача зауважень не надано.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону та зміст спірного правочину, вбачається вільне врегулювання суттєвих умов договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. сторонами щодо господарських операцій, які між ними повинні відбутись, є укладеним з дотриманням вимог діючого законодавства України та таким, що породжує права та обов'язки сторін

Як вбачається із матеріалів справи, Державне підприємство "Вугільна компанія "Краснолиманська" у зустрічній позовній заяві просило визнати недійсним договір підряду, як такий, що укладений помилково, з посиланням на ч.1 ст.229 Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи в цій частині судова колегія зазначає наступне.

Як вищезазначено, відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, згідно ст.627 Цивільного кодексу України.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач повинен був довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Як передбачено ст.203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Приписами статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Під помилкою розуміється неправильне сприйняття стороною правочину предмета чи інших істотних умов останнього, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна вважати, що правочин не було б вчинено. Помилка повинна мати істотне значення, зачіпати природу правочину або такі якості його предмета, які значно знижують можливість його використання за призначенням. При цьому істотною вважається така помилка, наслідки якої неможливо усунути або їх усунення вимагає значних витрат від особи, що помилилася, - з урахуванням її майнового становища, характеру діяльності тощо. Обставини, з приводу яких помилилася особа, мають бути наявними на час вчинення правочину.

Обов'язок доведення відповідних обставин покладається на позивача за зустрічним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що на теперішній час умови договору підряду від 12.12.2016 №21/12-1 є повністю виконаними, таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав наявності ознак помилки, тобто неправильного сприйняття сторонами договору.

Посилання на договір підряду №01/10-3 від 01.10.2014р., як такий що встановлює обмеження для Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" на укладання договорів субпідряду, в силу його пункту 2.4, судом першої інстанції обгрунтовано відхилено, оскільки не надано жодного доказу, який може свідчити про укладання оспорюваного договору у якості договору субпідряду з метою виконання договору №01/10-3 від 01.10.2014р. (обсяг виконання за останнім не вбачається, фактичне виконання за ним не підтверджено, з огляду на що не можна визначити строк дії договору та чи є він чинним на дату укладання договору №21/12-1 від 12.12.2016р., виходячи зі змісту п.6.1 договору №01/10-3 від 01.10.2014р.).

Частинами 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач за зустрічним позовом не надав жодного доказу, який би підтверджував той факт, що спірний договір суперечить нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не довів відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; недодержання форми, встановленої законом, для такого виду договорів.

Таким чином, дослідив договір підряду №21/12-1 від 12.12.2016р., суд першої інстанції дійшов висновку, що підписавши спірний договір, вчиняючи дії спрямовані на його виконання, - сторони тим самим не висували ніяких заперечень стосовно договору, що свідчить про його погодження сторонами, оскільки сторони є вільними в укладенні договору. Наявності звернень третіх осіб щодо неправомірності встановлених господарських правовідносин на підставі означеного договору суду не доведено, як і порушення будь-яких прав або захищуваних законом інтересів осіб внаслідок породжених оспорюваним договором прав та обов'язків для сторін.

Ретельно дослідивши матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ «Донвуглепоставка» та ДП «ВК Краснолиманська» були довгостроковими, про зміну умов роботи або передачу запасів вугілля Мінпаливенерго позивачем відповідачу не повідомлялось. Перед укладанням договору підряду (із шахто проходки) всі види монтажно-демонтажних робіт, які проводяться на шахті, обов'язково узгоджуються не тільки з керівником, але й технічними працівниками ДП «ВК «Краснолиманська».

ДП «ВК «Краснолиманська» є підприємством державної форми власності, повинні проводитись додаткові узгодження суттєвих умов договорів підряду. Проведення такого роду робіт, як шахто проводка, є об'ємними та небезпечними, тому обґрунтування помилки скаржником при укладанні оспорюваного договору підряду є необґрунтованим.

У зв'язку із чим місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання договору підряду №21/12-1 від 12.12.2016 р. недійсним.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України врегульовано, що зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вищезазначено, ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, договір підряду складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: по - перше, правовідношення, в якому виконавець має виконати роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; по - друге, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили, що замовник здійснює щомісяця приймання та оплату виконаних робіт на підставі актів приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельне монтажних робіт (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін згідно вимогами договору та ДБН.

Як свідчать матеріали справи сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт (ф.КБ-2в) та відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) за травень 2017р. у розмірі 3501326,40 грн., за червень 2017р. у розмірі 3000687,60 грн., за липень 2017р. у розмірі 1999846,80 грн., за серпень 2017р. у розмірі 929458,80 грн.належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (том 1, а.с.38-104).

В усіх вищених актах та довідках міститься посилання на договір №21/12-1 від 12.12.2016р., що свідчить про виконання робіт на підставі спірного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем за первісним позовом доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт не надано. Таким чином, підписані сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в та довідки форми №КБ-3 є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором №21/12-1 від 12.12.2016р.

З актів приймання виконаних будівельних робіт №б/н від 31.05.2017р. на суму 440976,00грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 290931,60 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 45063,60 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 67534,80 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 36682,80 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 795090,00 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 1825047,60 грн. та відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останні підписані з обох сторін 31.05.2017р. за травень 2017р.;

з актів приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.06.2017р., №2 від 30.06.2017р., №3 від 30.06.2017р., №4 від 30.06.2017р., №5 від 30.06.2017р. та відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останні підписані з обох сторін 30.06.2017р. за червень 2017р.;

з актів приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.07.2017р., №2 від 31.07.2017р., №3 від 31.07.2017р., №4 від 31.07.2017р. та відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останні підписані з обох сторін 31.07.2017р. за липень 2017р.;

з актів приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.08.2017р., №2 від 31.08.2017р. та відповідної довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що останні підписані з обох сторін 31.08.2017р. за серпень 2017р., що виходячи з п.3.3 договору, не суперечить його умовам.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково, згідно ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України.

Як встановлено п.3.4 договору, оплата виконаних робіт здійснюється замовником при наявності підписаних актів за формами №КБ-2в, №КБ-3 у 10-денний строк з дати їх підписання шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника.

Відтак, враховуючи положення п.3.4 договору та норм ст.254 Цивільного кодексу України, з огляду на підписання актів №б/н від 31.05.2017р. на суму 440976,00грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 290931,60 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 45063,60 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 67534,80 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 36682,80 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 795090,00 грн., №б/н від 31.05.2017р. на суму 1825047,60 грн. та довідки до них - 31.05.2017р., Замовник мав сплатити вартість виконаних підрядником робіт протягом 10 календарних днів, до 09.06.2017р. включно;

з огляду на підписання актів №1 від 30.06.2017р., №2 від 30.06.2017р., №3 від 30.06.2017р., №4 від 30.06.2017р., №5 від 30.06.2017р. та довідки до них - 30.06.2017р., Замовник мав сплатити вартість виконаних Підрядником робіт протягом 10 календарних днів, до 10.07.2017р. включно;

з огляду на підписання актів №1 від 31.07.2017р., №2 від 31.07.2017р., №3 від 31.07.2017р., №4 від 31.07.2017р. та довідки до них - 31.07.2017р., Замовник мав сплатити вартість виконаних Підрядником робіт протягом 10 календарних днів, до 09.08.2017р. включно;

з огляду на підписання актів №1 від 31.08.2017р., №2 від 31.08.2017р. та довідки до них - 31.08.2017р., Замовник мав сплатити вартість виконаних Підрядником робіт протягом 10 календарних днів, до 11.09.2017р. включно.

Відповідач за первісним позовом частково розрахувався за виконані у травні 2017р. будівельні роботи у розмірі - 2480120,00 грн., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за виконані роботи в травні 2017р. у сумі 1021206,40 грн.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно ст.629 Цивільного кодексу України

Умовами статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вимогами статей 525, 615 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріалами справи доведено факт виконання позивачем за первісним позовом своїх зобов'язань у відповідності до договору, строк виконання зобов'язання відповідача за первісним позовом на момент звернення з позовом настав, таким чином, у Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська" виникло зобов'язання здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 6951199,60 грн.

В порушення вимог ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошове зобов'язання Замовника перед Підрядником у сумі 6951199,60 грн. у встановлені договором строки не виконано.

Докази, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково відсутні. У зв'язку із чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат та порядок нарахування, за зобов'язанням травня 2017 р. за період прострочення з 07.2017 р. по 09.2017р. на суму основного боргу 1021203,40 грн.; за зобов'язанням червня 2017р. за період прострочення з 08.2017р. по 09.2017р. на суму основного боргу 3000687,60 грн.; за зобов'язанням липня 2017р. за 09.2017р. на суму основного боргу 1999846,80 грн., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх часткове задоволення у сумі 118413,60 грн.

За зобов'язанням серпня 2017р. у визначений позивачем за первісним позовом період нарахування інфляційни процеси, виходячи з викладеного вище, не відбулись.

Також, позивачем за первісним позовом було заявлено до стягнення 3% річних з простроченої суми - 40917,39 грн., а саме, за зобов'язанням травня 2017р. за 119 днів на суму основного боргу 1021203,40 грн.; за зобов'язанням червня 2017р. за 99 днів на суму основного боргу 3000687,60 грн.; за зобов'язанням липня 2017р. за 68 днів на суму основного боргу 1999846,80грн.; за зобов'язанням серпня 2017р. за 37 днів на суму основного боргу 929458,80 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних та порядок нарахування, за зобов'язанням травня 2017 р. з 10.06.2017р. по 06.10.2017р. на суму основного боргу 1021203,40 грн.; за зобов'язанням червня 2017р. з 11.07.2017р. по 17.10.2017р. на суму основного боргу 3000687,60 грн.; за зобов'язанням липня 2017р. з 10.08.2017р. по 16.10.2017р. на суму основного боргу 1999846,80грн.; за зобов'язанням серпня 2017р. з 12.09.2017р. по 18.10.2017р. на суму основного боргу 929458,80 грн., судом першої інстанції було вірно встановлено, що їх дійсний розмір становить суму більше, ніж заявлено до стягнення позивачем, а саме 48408,56 грн. Ураховуючи межі позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про їх задоволення у розмірі - 40917,39 грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 року (повний текст 12.03.2018 р.) у справі №905/2450/17 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Витрати по сплаті судового розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції).

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», м. Родинське, Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018р. (повний текст 12.03.2018 р.) у справі №905/2450/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2018 р. (повний текст 12.03.2018 р.) у справі №905/2450/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 04.06.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2018 р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді О.О.Радіонова

Д.О.Попков

Надруковано примірників 5:

1 - позивачу;

1 - відповідачу ;

1- третій особі;

1 - у справу;

1 - ГСДО