номер провадження справи 32/37/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 Справа № 908/881/18

Суддя господарського суду Запорізької області Колодій Н.А. при секретарі судового засідання Зеленцової К.Ю.

за позовом Концерну "Міські теплові мережі", (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський,137, )

до відповідача Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (69002, м.Запоріжжя, вул. Академіка Чабаненка, 11)

про стягнення суми 6611 грн. 64 коп.,

За участю представників:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача : не з'явився.

ВСТАНОВЛЕНО:

Розглядається спір за позовом Концерну "Міські теплові мережі" про стягнення 6611грн. 64 коп., яка складається з 5463грн. 89коп. основного боргу, 502 грн. 08 коп. суми індексу інфляції, 3 % річних в розмірі 132грн. 33коп. та пені в сумі 513грн. 34коп.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 250 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами загального або спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.05.2018 судом визначено, що оскільки предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми 6611грн. 64коп, враховуючи категорію та складність справи, обсяг та характер доказів, а також кількість сторін у справі, беручи до уваги те, що справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку, що справа є малозначною та повинна розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 06.06.2018. Явка сторін в судове засідання була визнана не обов'язковою.

Ухвала суду була направлена на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Представники сторін в судове засідання не з'явились. В ухвалі суду від 06.06.2018 судом було запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2006 року між Концерном «Міські теплові мережі» (позивач у справі) та Виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (далі - відповідач, споживач) укладено договір № 600661 (далі - договір) купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір).

Відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Теплове навантаження на вказане приміщення, відповідно до додатку 1 до договору. складає 0.009599 Гкал/год.

На виконання умов договору теплопостачальна організація відпустила теплову енергію в періоди з січня 2017 року по березень 2017 року на загальну суму 5463 грн. 89 коп.

В зв'язку з тим, що об'єкт теплопостачання має спільну з житловим будинком № 2а по вул. Шкільній у м. Запоріжжі систему опалення, то факт отримання теплоносія підтверджується рішення про початок і закінчення опалювального сезону 2016-2017, відповідно до яких Концерном «Міські теплові мережі» було розпочато і закінчено опалювальний сезони в м. Запоріжжі.

Відповідно до умов договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом згідно договірних навантажень.

Розрахунковим періодом між сторонами є розрахунковий місяць, а підставою для розрахунків між теплопостачальною організацією та споживачем є рахунок та акт приймання - передачі теплової енергії.

Згідно п. 6.7. договору, споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Святого Миколая, 79а, документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.

Відповідач не з'явився до заявника для отримання зазначених документів в порядку, визначеному договором. А тому, Концерн «Міські теплові мережі» направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу споживача поштовою кореспонденцією, хоча такий обов'язок не покладається на Теплопостачальну організацію умовами договору (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу боржника долучені до матеріалів справи).

Споживач, згідно п. 6.7.1. договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період (п. 6.7.2. договору).

Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання -передачі теплової енергії на адресу теплопостачальної організації не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Тобто, фактично погодився з кількісно спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими заявником до оплати за відповідний періоди.

Концерном «Міські теплові мережі» були зроблені помітки на актах згідно п. 6.7.2 договору. Отже, оформлені таким чином акти вважаються погодженими та є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Крім того. п. 3.2.26. договору передбачено, що споживач зобов'язався щомісячно, у строки, визначені договором, повертати теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді.

Згідно Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов'язків споживача с додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24).

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 (надалі - Правила), споживач зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40).

На підставі п. 6.4. договору, споживач зобов'язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації сум)- заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

Позивач надсилав на адресу відповідача претензії з вимогою погасити суму заборгованості. Однак сума заборгованості у добровільному порядку погашена не була (копія претензії додається), внаслідок чого позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 5463 грн. 89коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодекс України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільною кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України, стаття 202 ГК України).

Таким чином, на момент розгляду спору по суті заборгованість відповідача складає 5463грн. 89коп. та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно п. 7.2.8 договору, в разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3 цього договору з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Розмір пені, що пред'явлений позивачем до стягнення складає 513 грн. 34 коп.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що розрахунок здійснено вірно і сума пені, що підлягає стягненню становить 513грн. 34коп.

Крім того, позивачем пред'явлені до стягнення сума 3 % річних в розмірі 132грн.33коп. та сума інфляційних витрат в розмірі 502грн. 08 коп.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані позивачем розрахунки судом перевірені та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розрахована вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну "Міські теплові мережі" до Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» про стягнення 6611грн. 64коп. задовольнити.

Стягнути з Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (69002, м.Запоріжжя, вул. Академіка Чабаненка, 11, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі", (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , на п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) суму основного боргу в розмірі 5463 (п'ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 89 коп.

Стягнути з Виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «ЕОС» (69002, м.Запоріжжя, вул. Академіка Чабаненка, 11, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі", (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, на п/р № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", код МФО 313957, ,) суму пені в розмірі 513 (п'ятсот тринадцять) грн. 34 коп., суму інфляційних витрат 502 (п'ятсот дві) грн. 08коп., 3% річних у сумі 132 (сто тридцять дві) грн. 33коп., суму судових витрат у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Видати накази.

Повний текст рішення оформлено і підписано "14" червня 2018.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій