ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" червня 2018 р.Справа № 916/3236/17
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Виноградова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Желіхівської О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Черьомушки, м. Одеса

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Влашанівка Ізяславського району Хмельницької області

про стягнення 54292,17 грн.

представники сторін не з'явилися

встановив: комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс Черьомушки звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 54292,17 грн. Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.12.2017 р. справу №916/3236/17 на підставі п. 1. ч. 1 ст. 31 ГПК України передано за підсудністю до господарського суду Хмельницької області у звязку з тим, що відповідач згідно з витягом є ЄДРЮО, ФОП та ГФ знаходиться за адресою: 30364, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Влашанівка, вул. Центральна, буд. 55. Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.04.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору про надання послуг від 01.05.2017 р. №1731 відповідних послуг не надав, сплачені за послуги кошти не повернув. При цьому посилається на положення ст. ст. 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 546, 610-612, 623-626 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193, 216, 222, 224, 230, 231 ГК України.

Позивач повноважного представника в судове засідання не направив. На адресу суду надіслав клопотання (від 14.06.2018 р. №556) про слухання справи за відсутності представника, при цьому наполягає на позовних вимогах.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи, судом на адресу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 направлялася кореспонденція (копії ухвали про відкриття провадження у справі від 16.04.2018 р.; про відкладення підготовчого засідання від 07.05.2018 р., 21.05.2018 р., про призначення справи до судового розгляду по суті від 05.06.2018 р.) рекомендованими листами з повідомленням про вручення, яка повернулася на адресу суду з поштовими відмітками: за закінченням строку зберігання, не проживає. Як убачається з витягу з ЄДРЮО, ФОП та ГФ, відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вказана у позові адреса відповідача є юридичною, повідомлення за якою є належним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. З наведеного, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Положення статті 202 ГПК України передбачають, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.05.2017 р. між комунальним підприємством «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки» (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір про надання послуг №1713 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого виконавець зобов'язується падати послуги із гідропромивки систем центрального опалення і здати їх результат замовнику, а замовник зобов'язується прийняти результат послуг і оплатити його.

Код послуги ДК 021:2015 код 50720000-8 Послуги з ремонту і технічного обслуговування систем центрального опалення (гідровипробування та очистка опалювальної системи) (Державний класифікатор продукції та послуг ДК 016-2010:81.10.10 Послуги допоміжні комбіновані щодо різних об'єктів) (п. 1.2 договору).

У п. 2.1 договору сторони дійшли згоди, що послуги в рамках цього договору надає за усними заявками замовника.

Для виконання умов цього договору виконавець може залучати треті організації шляхом укладання з ними відповідних договорів від свого імені (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 2.3 договору виконавець при наданні послуг за цим договором має безперешкодний доступ до ділянки надання послуг.

Вартість послуг щодо благоустрою території включає в себе виробничі витрати виконавця на надання послуг (п. 3.1 договору).

У п. 3.2 договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що вартість фактично наданих послуг визначається окремо щомісяця та відображається в актах здачі-прийняття результатів наданих послуг.

Орієнтована загальна вартість послуг за цим договором становить 50000,00 грн. (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 3.4 договору розрахунки між сторонами здійснюються в українській національній валюті - гривні, шляхом перерахування грошових коштів па розрахунковий рахунок виконавця згідно інструкції «Про безготівкові перерахунки в Україні в національній валюті».

Аванс у розмірі 100% від орієнтовної загальна вартості перераховується виконавцем розрахунковий рахунок замовника з моменту підписання сторонами цього договору (п. 3.5 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк надання виконавцем послуг згідно усних заявок становить 30 календарних днів.

Виконавець приступає до надання послуг за заявкою замовника в термін не пізніше одного робочого дня (п. 4.2 договору).

За умовами п. 4.3 договору здача-приймання наданих послуг проводиться сторонами по актах здачі-прийняття результатів наданих послуг.

Після завершення надання послуг, передбачених цим договором, виконавець зобов'язаний повідомити замовника про завершення їх надання (п. 4.4 договору).

Згідно з п. 4.5 договору на протязі 3 банківських днів з моменту отримання акту здачі-прийняття результатів наданих послуг, замовник зобов'язаний направити підписаний акт виконавцю за умови виконання послуг належним чином, або мотивовану відмові від прийняття наданих послуг.

Послуги вважаються наданими належним чином з моменту підписання сторонами відповідного акта здачі-прийняття робіт, результатів наданих послуг (п. 4.8 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачені обов'язки виконавця, зокрема: надати послуги за цим договором щодо ремонту та технічного обслуговування систем центрального опалення (гідровипробування та очистка опалювальної системи); забезпечувати якісне падання послуг, передбачених цим договором в строки та терміни, обумовлені цим договором; брати участь при прийманні наданих послуг за даним договором; надавати замовнику на його першу вимогу достовірну інформацію про послуги, що надаються.

Згідно з п. 5.2 договору замовник зобов'язується, з-поміж іншого, здійснювати контроль за наданням послуг виконавцем; приймати надані послуги за актом здачі-приймання результатів наданих послуг з вказівкою виявлених дефектів та недоліків (якщо присутні); оплачувати виконану роботу відповідно до розділу 3 цього договору.

У п. 6.3 договору сторони погодили, що у разі невчасного надання послуг виконавець оплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від вартості послуг за угодою, за кожен день прострочення закінчення термінів завершення надання послуг, на протязі періоду, за який сплачується пеня.

Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання свого обов'язку за цим договором (п. 6.7 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017 р.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток.

Відповідно до платіжного доручення №20 від 27.06.2017 р. позивачем перераховано відповідачу 25000,00 грн. із зазначенням "за поточний ремонт згідно з актом в/р №06-17 від 05.05.2017 р. без ПДВ", відповідно до платіжного доручення від 27.06.2017 р. №21 - 24900,00 грн. - "за поточний ремонт згідно з актом в/р №07-17 від 08.05.2017 р. без ПДВ". Також позивачем надано у матеріали справи пояснення головного бухгалтера КП ЖКС «Черемушки», у якому зазначено, що у платіжних дорученнях №20, 21 від 27.06.2017 р. позивачем помилково вказано, що кошти перераховано за поточний ремонт згідно з актом в/р №06-17 від 05.05.2017 р., з актом в/р №07-17 від 08.05.2017 р., оскільки такі акти сторонами не складались та не підписувались.

У зв'язку з неповерненням відповідачем суми сплаченої передоплати позивач звернувся до відповідача з претензією (від 1.08.2017 р. №21/22), в якій з посиланням на невиконання робіт, ненадання актів просив в терміновому порядку повернути кошти (45900,00 грн.).

Не отримавши відповідь на дану претензію, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 45900,00 грн., 5465,24 грн. пені, 2285,93 грн. інфляційних витрат, 641,00 грн. 3% річних.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Частиною 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 01.05.2017 р. укладено договір про надання послуг №1713.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В частині 1 ст. 903 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, у ст. 906 ЦК України визначено, що відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, зокрема, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. п. 3.3, 3.5 договору орієнтовна загальна вартість послуг за домовленістю сторін становить 50000 грн., передоплата становить 100%.

Відповідно до платіжного доручення №20 від 27.06.2017 р. позивачем перераховано відповідачу 25000,00 грн., відповідно до платіжного доручення від 27.06.2017 р. №21 - 24900,00 грн. (за поточний ремонт).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк надання виконавцем послуг згідно усних заявок становить 30 календарних днів. Виконавець приступає до надання послуг за заявкою замовника в термін не пізніше одного робочого дня (п. 4.2 договору). За умовами п. 4.3 договору здача-приймання наданих послуг проводиться сторонами по актах здачі-прийняття результатів наданих послуг. Після завершення надання послуг, передбачених цим договором, виконавець зобов'язаний повідомити замовника про завершення їх надання (п. 4.4 договору). Послуги вважаються наданими належним чином з моменту підписання сторонами відповідного акта здачі-прийняття робіт, результатів наданих послуг (п. 4.8 договору).

Судом враховується, що укладений між сторонами договір діяв до 31.12.2017 р.

При цьому на час розгляду справи будь-яких доказів, які би підтверджували надання послуг відповідачем на підставі укладеного договору, в матеріали справи не надано.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 45900,00 грн. коштів підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути 5465,24 грн. пені згідно з поданим розрахунком.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 6.3 договору сторони погодили, що у разі невчасного надання послуг виконавець оплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% від вартості послуг за угодою, за кожен день прострочення закінчення термінів завершення надання послуг, на протязі періоду, за який сплачується пеня.

Разом з тим, доказів щодо прострочення відповідачем строку надання послуг в період, за який стягується пеня, суду не подано. Так, відсутні докази звернення позивача до відповідача із усними заявками, передбаченими п. п. 4.1, 4.2 договору, чи з будь-якими іншими вимогами про виконання робіт (надання послуг). При цьому, беручи до уваги строк дії договору (як наслідок, можливість виконання відповідачем обов'язку з виконання робіт) до 31.12.2017 р., нарахування пені за прострочення виконання цього обов'язку з 27.06.2017 р. по 14.12.2017 р. в сумі 5465,24 грн. суд вважає необґрунтованим, позовні вимоги в цій частині - такими, що не підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути із відповідача 641,00 грн. 3% річних (за період з 27.06.2017 р. по 14.12.2017 р.) та 2285,93 грн. інфляційних нарахувань (за період з 01.06.2017 р. по 01.10.2017 р.) включно згідно з поданими розрахунками.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач звертався до відповідача з претензією про повернення сплачених коштів у зв'язку з невиконанням робіт за договором.

Однак у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав (п. 5.2 постанови).

Враховуючи вищезазначене, правовідносини, які склалися між сторонами, строк дії договору та період нарахувань, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині стягнення 45900,00 грн. У позові в частині стягнення 5465,24 грн. пені, 2285,93 грн. інфляційних нарахувань, 641,00 грн. 3% річних слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Черьомушки, м. Одеса до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Влашанівка Ізяславського району Хмельницької області про стягнення 54292,17 грн. задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Влашанівка, вул. Центральна, буд, 55 (ід.номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс Черьомушки, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 38А (код 35303278) 45900,00 грн. (сорок п'ять тисяч дев'ятсот гривень 00 коп.) коштів, 1352,68 грн. (одну тисячу триста п'ятдесят дві гривні 68 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 14.06.2018 р.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим.: 1 до справи, 2 - позивачу (65074, м. Одеса, вул. Івана та ОСОБА_2 (Гайдара), 38 "а"), 3 - представнику позивача ОСОБА_3 (65029, м. Одеса, вул. Жуковська, №14), 4, 5 - відповідачу (30364, Хмельницька область, Ізяславський район, с. Влашанівка, вул. Центральна, 55; АДРЕСА_1, 65039). Всім рек. з пов. про вруч.