ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Справа № 922/4179/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі судового засідання Шило А.М.,

за участю представників:

позивача - Тищенко Н.В. (посвідчення адвоката НОМЕР_1 від 10.09.2012 року, ордер серії КС №372802 від 05.06.2018 року, договір №05/06-10 від 05.06.2018 року);

відповідача - Ісаєнко П.М. (голова); Шкляр М.В. (свідоцтво НОМЕР_2 від 16.08.2004 року, ордер серії ХВ №000002 від 18.06.2018 року, договір б/н від 18.06.2018 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (вх.№954Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2018 року (суддя Р.М. Аюпова, повне рішення складено 05.05.2018 року) у справі 922/4179/17,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком", м. Київ

до Селянського (фермерського) господарства "Колос", смт. Слатине, Харківська область,

про стягнення коштів в розмірі 177172,27 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком", м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Селянського (фермерського) господарства "Колос", смт. Слатине, про стягнення заборгованості (з урахуванням прийнятої судом ухвалою суду від 27.03.2018 заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог) в загальному розмірі 201281,00 грн., з яких: 135788,93 грн. - основна заборгованість, 33784,63 грн. - штраф, 15883,34 грн. - 30% річних, 15824,10 грн. - пеня. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2018 року (суддя Р.М. Аюпова) у справі 922/4179/17 у задоволенні позову відмовлено частково. Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства "Колос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" суму заборгованості за договором поставки № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07.03.2017, яка складається з: 135788,93 грн. - сума основної заборгованості, 15883,34 грн. - 30% річних, 15824,10 грн. - пеня та суму судових витрат в розмірі 2512,45 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроком" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2018 року у справі №922/4179/17 в частині відмови у стягненні 33784,63 грн. штрафу та 506,77 грн. судового збору та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Колос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" 33784,63 грн. штрафу та 506,77 грн. судового збору. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що можливість одночасного стягнення штрафу та пені за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. В інших випадках порушення господарських зобов'язань, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується з свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено справу до розгляду на 18.06.2018 року.

В судовому засіданні 18.06.2018 року представник позивача підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Представники відповідача заперечують проти задоволення апеляційної скарги та просять залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (надалі - продавець, позивач) з однієї сторони та Селянським (фермерським) господарством "Колос" (надалі - покупець, відповідач), з іншої сторони, укладено договір поставки № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту (надалі - договір), згідно п.1.1. р.1 якого продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупця (поставити) товар (насіння, добрива з мікроелементами для позакореневого підживлення, засоби захисту рослин), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі прийняти товар та оплатити його вартість.

У відповідності до п. 1.2 р. 1 договору найменування товару, його кількість, терміни поставки та оплати, базис поставки (місце передачі покупцю) визначені у специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Ціна за одиницю виміру Товару та його загальна ціна, яку має сплатити покупець визначається специфікаціями (додатками) до цього договору, з урахуванням вимог щодо цього, викладених у тексті самого договору (розділ 2).

Як визначається у п. 1.4 р. 1 договору факт поставки та передачі товару від продавця до покупця фіксується шляхом складання та підписання накладних або актів приймання-передавання повноважними представниками сторін. З моменту прийому-передачі товару до покупця переходить право власності на товар та ризики його випадкового знищення або пошкодження.

Згідно п. 2.1 р. 2 договору ціна товару (в т. ч. ціна за одиницю товару), умови та витрати на доставку вказується сторонами в специфікаціях, що є невід'ємною частиною цього договору. Сплата ціни товару покупцем здійснюється у гривнях України, сторони можуть визначити в Специфікації грошовий еквівалент ціни товару в іноземній валюті у доларах США (Євро), по курсу продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com), що передує даті підписання специфікації, збільшеному на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією).

У відповідності до п. 2.2 р. 2 договору, покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в гривнях на банківський рахунок продавця, вказаний в рахунку-фактурі. Оплата згідно рахунку-фактури в межах терміну, визначеному в ньому.

Як визначається у п. 2.3 р. 2 договору у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті розрахунку за товар (його частину), вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долару США (Євро) в національній валюті на банківський день, що передує даті укладення відповідної специфікації, то неоплачена ціна товару, яку має сплатити покупець змінюється та покупець зобов'язаний здійснити її перерахунок самостійно за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн., де:

С - кінцева ціна неоплаченого товару, що підлягає оплаті (його частини) в національній валюті України після зміни ціни такого товару по вищевказаній формулі;

В - ціна неоплаченного товару в національній валюті України , яка підлягає зміні у зв'язку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні;

К2 вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http://minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті розрахунку за товар (його частину), збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією);

К1 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http://minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання відповідної специфікації, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією).

Згідно п. 2.5 р. 2 договору термін оплати: оплата товару проводиться в терміни, які вказані в специфікаціях до даного договору з урахуванням п. 2.7 даного договору. У випадку, якщо сторони передбачають в специфікаціях поетапну оплату ціни товару або поставка товару здійснюється у відповідності до кількох специфікацій і при цьому покупець порушує строк оплати передбаченого чергового платежу по специфікації або порушує строк оплати за однією із підписаних специфікацій, продавець надсилає покупцю вимогу про дострокову оплату всієї ціни поставленого товару не залежно від настання чергового етапу оплати, що передбачений специфікацією або настання строку оплати по іншим специфікаціям. В такому разі покупець зобов'язаний сплатити повну ціну поставленого товару впродовж десяти днів з моменту направлення йому продавцем повідомлення про дострокову сплату ціни поставленого товару.

У п. 3.3 р. 3 договору визначається, що покупець зобов'язаний сплати вартість товару в установлені терміни та у визначеному порядку.

У п. 5.2 договору зазначається, що сторони дійшли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сума простроченого платежу визначається ціною товару (її частиною), яку покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання продавцем вимоги або позову до суду щодо сплати покупцем пені, ціна товару (її частина) не сплачена покупцем, сума несплаченої ціни товару (її частини) для розрахунку пені визначається відповідно до п. 5.4 договору.

У відповідності до п. 5.4 р. 5 договору у випадку збільшення на міжбанківському валютному ринку України станом на банківський день, що передує даті написання позовної заяви вартості долару США (Євро) в національній валюті в порівнянні з вартістю долара США (Євро) в національній валюті на банківський день , що передує даті укладення відповідної специфікації, ціна неоплаченого товару (заборгованість відповідача) може змінюватися продавцем пропорційно зміні вартості долара США (Євро) в односторонньому порядку за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн., де:

С - кінцева ціна неоплаченого товару в національній валюті України, що підлягає сплаті після зміни ціни такого товару по вищевказаній формулі;

В - ціна неоплаченого товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у зв'язку зі зміною вартості долара США (Євро) по відношенню до гривні;

К2 вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http://minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті написання позовної заяви, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією);

К1 - вартість 1 (одного) долара США (Євро) в національній валюті України за курсом продажу долару США (Євро) за гривню, що склався на міжбанківському валютному ринку України (за даними веб-сайту www.udinform.com, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній за даними веб-сайту http://minfin.com.ua) на банківський день, що передує даті підписання відповідної специфікації, збільшеним на кількість процентів, що вказана у специфікації (якщо збільшення передбачено специфікацією).

Сторони погодили, що перерахунок продавцем вартості неоплаченого товару за цим пунктом є обов'язковим для покупця та не потребує підписання сторонами жодних додаткових угод до договору.

Згідно п. 7.1 р. 7 договору поставки № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07.03.2017 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

До договору поставки № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07.03.2017 між сторонами було укладено:

- Додаток № 1 від 07.03.2017 специфікація на товар, що поставляється ТОВ "Украгроком" (продавець) в адресу С(Ф)Г "Колос" (покупець), у якій вказано, зокрема:

- ціна Товару, що поставляється за цією Специфікацією складає :

- еквівалент 4072,57 дол. США, крім того ПДВ еквівалент 814,51 дол. США , всього до сплати еквівалент 4887,08 дол. США;

- 110000 грн., крім того ПДВ - 22000,00 грн. , всього до сплати 132000,00 грн. ;

- оплата товару здійснюється на умовах: 30% ціни товару (еквівалент 1466,12 дол. США , що відповідає 39600,00 грн., оплата в термін до 31.03.2017. Термін відвантаження товару до 31 березня 2017 року за умови своєчасної оплати;

- Додаток № 2 від 07.03.2017 специфікація на товар, що поставляється ТОВ "Украгроком" (продавець) в адресу С(Ф)Г "Колос" (покупець), у якій вказано, зокрема:

- ціна товару, що поставляється за цією специфікацією складає :

- еквівалент 1233,02 дол. США, крім того ПДВ еквівалент 246,61 дол. США , всього до сплати еквівалент 1479,65 дол. США;

- 33304,17 грн., крім того ПДВ - 6660,83 грн. , всього до сплати 39965,00 грн. ;

- оплата товару здійснюється на умовах: попередня оплата 30% ціни товару (еквівалент 443,89 дол. США, що відповідає 11989,50 грн., оплата в термін до 31.03.2017. 70% ціни товару (еквівалент 1035 дол. США, що відповідає 27975,50 грн., оплата в термін до 31.03.2017). Термін відвантаження товару до 31 березня 2017 року за умови своєчасної оплати;

- Додаток №3 від 07.03.2017 специфікація на товар, що поставляється ТОВ "Украгроком" (Продавець) в адресу С(Ф)Г "Колос" (покупець), у якій вказано, зокрема:

- ціна Товару, що поставляється за цією специфікацією складає :

- еквівалент 650,68 дол. США, крім того ПДВ еквівалент 130,13 дол. США , всього до сплати еквівалент 780,82 дол. США;

- 17575,90 грн., крім того ПДВ - 3515,00 грн. , всього до сплати 21090,00 грн. ;

- оплата товару здійснюється на умовах: попередня оплата 30% ціни товару (еквівалент 234,25 дол. США, що відповідає 6327,00 грн., оплата в термін до 31.03.2017. 70% ціни товару (еквівалент 546,58 дол. США, що відповідає 14763,00 грн., оплата в термін до 31.03.2017). Термін відвантаження товару до 31 березня 2017 року за умови своєчасної оплати.

На виконання укладеного між сторонами договору, продавець належним чином поставив товар у кількості та асортименті, вказаному у додатках (специфікаціях) №№1-3 до Договору, загальна сума якого на дату підписання відповідних додатків (специфікацій) №№1-3 становила 193055,00 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаними Сторонами видатковими накладними, а саме:

Видаткова накладна №Хк000216 від 21.04.2017 на суму 132 000,00 грн. (до специфікації №1 від 07.03.2017);

Видаткова накладна №Хк000217 від 21.04.2017 на суму 39 965,00 грн. (до специфікації №2 від 07.03.2017);

Видаткова накладна №Хк000218 від 21.04.2017 на суму 21 090,00 грн. (до специфікації №3 від 07.03.2017);

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині оплати вартості отриманого товару та лише частково здійснив оплату, в розмірі 57916,50 грн. за поставлений товар.

Станом на 05.12.2017 (день, що передує даті написання позовної заяви) курс - продажу долару США за гривню (міжбанк) складав 27,14 грн./за дол. США.

Станом на 06.03.2017 (день, що передує даті підписання додатків (Специфікацій) №№1-3 курс продажу долару США за гривню (міжбанк) складав 27,01 грн.

Таким чином, з урахуванням здійсненого позивачем в порядку п. 5.4. договору перерахунку вартості поставленого і неоплаченого відповідачем товару, станом на 06 грудня 2017 року, сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 135788,93 грн.

Як зазначає позивач, з метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із відповідними вимогами (претензіями) вих. №08-11/17-22 від 08.11.2017 р. та вих. №13- 11 17-25 від 13.11.2017 р., в яких вимагав здійснити оплату вартості отриманого за договором товару, проте відповідач вимоги позивача не виконав та не надав жодної відповіді на отримані претензії позивача.

Таким чином, звертаючись до господарського суду з відповідним позовом, позивач зазначає, що станом на 23.03.2018 (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), відповідач має заборгованість перед позивачем за договором поставки №Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07 березня 2017 року, яка складається з:

1. заборгованість з оплати ціни товару (основний борг) у розмірі 135788,93 грн.;

2. штраф у розмірі 25% від суми заборгованості, що становить 33784,63 грн.;

3. 30 % річних від простроченої суми - 15883,34 грн.;

4. пеня у розмірі 15824,10 грн. від суми заборгованості за весь період прострочення платежу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення основного боргу, з огляду на таке.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання укладеного між сторонами договору, продавець належним чином поставив товар відповідачеві у кількості та асортименті, вказаному у додатках (специфікаціях) №№1-3 до Договору, загальна сума якого на дату підписання відповідних додатків (специфікацій) №№1-3 становила 193055,00 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаними Сторонами видатковими накладними.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині оплати вартості отриманого товару та лише частково здійснив оплату, в розмірі 57916,50 грн. за поставлений товар. Таким чином, станом на дату звернення до господарського суду з даним позовом, відповідач має заборгованість з оплати ціни товару (основний борг) у розмірі 135788,93 грн., що не заперечується відповідачем.

Згідно ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В розрахунку суми боргу С(Ф)Г "Колос" по договору № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07.03.2017, позивач зазначив нарахування окремо суми основного боргу та окремо суми курсової різниці, яка входить в суму заборгованості за поставлений товар.

Місцевим вірно судом встановлено, що сума 135788,93 грн. нарахована позивачем на підставі п. 5.4 договору поставки № Хк070317/02 на умовах товарного кредиту від 07.03.2017 та за своєю правовою природою є курсовою різницею між національною валютою та іноземною валютою (долар США) за період з дати, що передувала даті підписання відповідної специфікації на поставку товару та датою підписання позовної заяви.

Отже, за результатами здійсненого власного перерахунку суми курсової різниці, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача 135788,93 грн. заборгованості за товар (курсова різниця), як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, які не суперечать чинному законодавству та визнані відповідачем.

В цій частині рішення сторонами не оскаржується.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 5.3. договору, сторони погодили, що, у випадку прострочення покупцем платежу, покупець на вимогу продавця сплачує останньому 30% річних від простроченої суми.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

З огляду на викладене, судом правомірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 30% річних у сумі 15883,34 грн., нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання та у відповідності з умовами договору поставки від 07.03.2017.

У відповідності до статті 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 5.2 договору поставки на умовах товарного кредиту № Хк070317/02 від 07.03.2017 зазначається, що сторони дійшли згоди, що за порушення строків (термінів) платежів покупець сплачує на користь продавця штраф у розмірі 25% від суми несплаченого платежу та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сума простроченого платежу визначається ціною товару (її частиною), яку покупець сплатив із запізненням. Якщо на момент подання продавцем вимоги або позову до суду щодо сплати покупцем пені, ціна товару (її частина) не сплачена покупцем, сума несплаченої ціни товару (її частини) для розрахунку пені визначається відповідно до п. 5.4 договору.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 15824,10 пені за період з 01.11.2017 по 23.03.2018.

Судом здійснено перерахунок суми пені по відповідних періодах на відповідні суми основного боргу за весь період з 01.11.2017 по 23.03.2018.

За результатами здійсненого перерахунку, місцевий суд правомірно визнав, що позовні вимоги щодо стягнення 15824,10 пені, обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та підлягають задоволенню.

В цій частині рішення сторонами також не оскаржується.

Відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про стягнення штрафу в розмірі 33784,63 грн., судом зазначено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання зобов'язань за договором поставки свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України.

Проте, судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині 1 ст. 193 ГК України, яка також передбачає, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною 2 ст. 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/17.

Укладеним між сторонами договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу, а відтак наявні правові підстави для одночасного стягнення пені та штрафу.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та такою, що підлягаю задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду від 25.04.2018 року у справі 922/4179/17 в частині відмови у стягненні 25% штрафу в сумі 33784,63 грн. з прийняття в цій частині нового рішення про задоволенні позову.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Керуючись статтями 129, 269, п. 2 ч.1 ст.275, п.4 ч.1 статті 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" задовольнити повністю.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2018 року у справі 922/4179/17 в частині відмови в позові скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов про стягнення штрафу задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Колос" (62321, Харківська область, Дергачівський район, смт. Слатине, вул. Дарвіна, 34, ідентифікаційний код 23911905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, адреса для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корп. 2, офіс 5/1, ідентифікаційний код: 30530159) 33784,63 грн. штрафу, 506,77 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2400,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 21.06.2018 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.