РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018Справа № 910/2809/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Чаплигіної А.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

2) Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"

про визнання недійсним рішення

Представники:

від позивача: Стукалов А.В.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Зубченко Н.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі-відповідач 1) та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (далі-відповідач 2) про визнання недійсним рішення комісії Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про розгляд акту про порушення ПАТ "Київенерго" № 047812 від 16.01.2018, оформленого протоколом № 247 від 01.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.01.2018 уповноваженими представниками відповідача-1 складено акт про порушення № 047812, в якому зазначено, що споживач - Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" на об'єкті: помешкання АДРЕСА_1 порушено Правила користування електричною енергією, а саме здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі з метою безоблікового споживання електроенергії. В подальшому на засіданні комісією по розгляду вказаного акта було прийнято рішення, оформлене протоколом № 247 від 01.03.2018, відповідного до якого позивачу здійснено нарахування за недовраховану електроенергію у розмірі 90 815, 76 грн. Проте, як зазначає позивач, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" не є власником або орендарем/наймачем квартири АДРЕСА_1 та не є споживачем електроенергії у зазначеному приміщенні, а тому відповідне рішення комісії підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 позовну заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" залишено без руху. Встановлено Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" строк протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

26.03.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" надійшла заява про усунення недоліків (надіслана засобами поштового зв'язку 22.03.2018, згідно відтиску поштового штемпеля на конверті).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.04.2018.

16.04.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшов відзив на позов у якому представник відповідача 2 зазначає, що неналежне виконання позивачем обов'язку щодо недопущення безоблікового користування електричною енергією від своїх технологічних електричних мереж, призвело до самовільного підключення та споживання електричної енергії без приладів обліку, що завдало істотних збитків ПАТ «Київенерго».

23.04.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначає, що підключення сторонніх осіб до мереж електропостачання електричної енергії, які є предметом договору між позивачем та відповідачем, призвело б до обліку спожитої енергії лічильниками позивача, а підключення порушників до мереж, які не включено до договору не можуть стосуватись позивача.

У судовому засіданні 26.04.2018 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 24.05.2018.

22.05.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" надійшли заперечення на відзив у яких представник відповідача 2 зазначає, що помешкання АДРЕСА_1 на 15-му поверсі самовільно підключено від поверхового розподільчого щита, який як і всі внутрішньобудинкові електромережі та обладнання перебуває на балансі позивача, таким чином, відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією лягає на балансоутримувача технологічних мереж, тобто на позивача.

Через відділ автоматизованого документообігу суду 24.05.2018 від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" надійшла заява про зміну підстав позову, у якій позивач зазначає, що в позовній заяві підприємства допущена помилка у літері адреси об'єкта щодо якого складено протокол про порушення. А саме, замість квартири АДРЕСА_1 в позові помилково вказано квартиру АДРЕСА_1. Крім того, як на одну з підстав позову помилково посилався на те, що власником об'єкта, де виявлено порушення квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, який і є споживачем електричної енергії на цьому об'єкті. Однак споживачем електричної енергії картири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що володіють зазначеним приміщенням на підставі свідоцтва про право власності від 23.09.2011 НОМЕР_1.

Розглянувши подану позивачем заяву про зміну підстав позову, суд відзначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

З огляду на викладене, суд визнає подану заяву такою, що відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з чим приймає її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/2809/18 призначено на 14.06.2018.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача-2 заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача-1 був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача-1 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.06.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - постачальник) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (далі - споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №20121, умовами якого передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електроустановок споживача.

Відповідно до п. 2.3. договору, споживач зобов'язується, зокрема ознайомитися з ПКЕЕ, виконувати умови цього договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок споживача (години використання струймоприймачів), відповідно додатків до договору «Перелік об'єктів споживача» та «обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживача»; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка до договору «Порядок розрахунків та графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Згідно із п. 4.2.3 договору, споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку: споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Пунктом 4.4. договору визначено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Відповідно до додатку 6А до договору (акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін), на балансі позивача перебуває ГРЩ щит ж/б АДРЕСА_1.

Крім того, 29.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - учасник) та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (далі - споживач) укладено договір №20121-Т118, відповідно до якого учасник обов'язується у січні-грудні 2018 року поставити замовнику електричну енергію, зазначену в п. 1.2., а замовник - - прийняти і оплатити такий товар у повному обсязі у терміни, обумовлені договором.

Згідно п. 1.2. договору, найменування товару: енергія електрична (код згідно Державного класифікатора продукції та послуг ДК 021:2015:09310000-5). Постачання товару за цим договором передбачає поставку електричної енергії замовнику за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії та плати за перетікання реактивної електроенергії.

Цей договір укладено на виконання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», Правил користування електричною енергією. Сторони дійшли згоди, що в частині правовідносин, які не врегульовані цим договором, сторони керуються договором від 01.02.2016 № 20121 про постачання електричної енергії та додатками до нього.

16.01.2018 працівниками Структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" була проведена перевірка дотримання позивачем вимог Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) об'єкта за адресою: АДРЕСА_1.

За результатами вказаної перевірки, відповідачем в присутності представника позивача було складено акт про порушення №047812 від 16.01.2018, яким встановлено порушення Правил користування електричною енергією - порушення ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", пп. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі з метою безоблікового споживання електричної енергії.

01.03.2018 відповідачем-1 розглянуто акт №047812 від 16.01.2018 про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у зв'язку з чим прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 за формулою 2.7 Методики.

Згідно із розрахунком відповідача за період порушення з 17.07.2017 по 17.01.2018 за недораховану електроенергію підлягає до сплати 90 815, 76 грн.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" не є власником або орендарем/наймачем квартири АДРЕСА_1 та не є споживачем електроенергії у зазначеному приміщенні, а тому рішення комісії СПВ "Київські Електричні мережі" ПАТ "Київенерго", яке оформлене протоколом № 247 від 01.03.2018 засідання комісії по розгляду акта від 16.01.2017 № 047812 про порушення Правил користування електричною енергією підлягає визнанню недійсним.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Частинами 1, 2 статті 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальником електричної енергії та споживачами врегульовані Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 1.3. ПКЕЕ, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з положеннями пункту 5.1. ПКЕЕ, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору; забезпечити безперешкодний доступ (за службовим посвідченням) відповідальних представників постачальника електричної енергії та/або відповідальних представників підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до п. 6.40 ПКЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

При цьому, пунктом 6.41. ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Згідно з пунктом 6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Як встановлено судом, представниками відповідача-1 проведено перевірку дотримання позивачем вимог Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якої складено акт про порушення №047812 від 16.01.2018.

У акті про порушення №047812 від 16.01.2018 встановлено порушення ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", пп. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2. Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електромережі з метою безоблікового споживання електричної енергії. Підключення виконано від поверхового розподільчого щита (15 поверх) житлового будинку АДРЕСА_1 по трьох фазах в помешкання АДРЕСА_1.

01.03.2018 відповідачем-1 розглянуто акт №047812 від 16.01.2018 про порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у зв'язку з чим прийнято рішення провести нарахування згідно з п. 2.9 за формулою 2.7 Методики.

Акт №047812 про порушення від 16.01.2018 розглянутий комісією відповідача-1 за присутності представника позивача, проте останній від підпису відмовився.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду акту про порушення, що підтверджується листом від 19.01.2018 № 030/34-139.

Частина 2 статті 237 Господарського кодексу України визначає, що у разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції.

При цьому, визнання недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом, є належним способом захисту порушеного права, оскільки оскаржуване рішення постачальника електроенергії є оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України (постанови Верховного Суду України від 29.11.2010 № 2-15/1783-2009, від 04.04.2011 № 2-24/912-2010, від 16.05.2011 № 2-28/2397-2010).

Як встановлено судом, нарахування по акту порушень здійснювалось згідно із п. 2.9 за формулою 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідно до акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, який є додатком 6А до договору, на балансі позивача перебуває ГРЩ щит ж/б АДРЕСА_1.

Так, відповідно до пункту 2.1. Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, зокрема підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку (підпункт 7). У такому випадку розрахунок за актом про порушення здійснюється відповідно до пункту 2.9 Методики, яким визначено, що розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення, розраховується за формулою (2.7) Методики, а кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

Судом встановлено правомірність здійснення відповідачем-1 розрахунку вартості недорахованої електричної енергії за формулою, визначеною у пункті 2.7 Методики

Пунктом 1.2. ПКЕЕ визначено, що споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору; межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання; межа експлуатаційної відповідальності - точка розділу електричної мережі за ознакою договірних зобов'язань з експлуатації тих чи інших її ділянок або елементів, встановлюється за згодою сторін. За відсутності такої згоди межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності.

У відповідності до п. 2.1. ПКЕЕ, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Пунктом 5.6. ПКЕЕ передбачено, що акт (акти) про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід'ємною частиною договору про постачання електричної енергії.

Як підтверджено матеріалами справи, у відповідності до умов договору про постачання електричної енергії №20121 від 01.02.2016 позивач є споживачем електричної енергії для забезпечення потреб його електроустановок, зокрема, за об'єктом - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до додатку 6А до договору (акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін) ГРЩ щит ж/б АДРЕСА_1 належать позивачу.

Згідно із актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, позивач несе відповідальність за технічний стан та експлуатацію електрообладнання, що перебуває на його балансі - ГРЩ щит ж/б АДРЕСА_1.

Споживач зобов'язується забезпечити на своїй території охорону електромережі, що належить електропередавальній організації, безперешкодний доступ до електроустановок працівників електропередавальної організації в будь-який час доби для проведення необхідних робіт (п. 7 акту).

У відповідності до пп. 25 п. 10.2. ПКЕЕ, у разі приєднання нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної потужності, споживач електричної енергії зобов'язаний повідомити про це електропередавальну організацію і постачальника електричної енергії та ініціювати коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нових субспоживачів);

Згідно із пп. 27 п. 10.2. ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Споживач зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача (пп. 5 п. 10.2 ПКЕЕ).

З огляду на наведені положення Правил користування електричною енергією, оскільки ГРЩ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу, то за всі під'єднання до вказаного електрообладнання та за безоблікове користування електричною енергією, відповідальним є позивач.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, маючи на своєму балансі ГРЩ щит ж/б АДРЕСА_1, повинен був проводити роботу із недопущення несанкціонованих підключень до власних об'єктів електроенергетики та несе відповідальність згідно чинного законодавства.

Посилання позивача на те, що він не є споживачем електричної енергії не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються встановленими вище обставинами.

Крім того, пунктом 4.4. договору визначено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Тож, доводи позивача про те, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" не є власником квартири АДРЕСА_1 та споживання електричної енергії не встановленими особами не звільняє позивача від відповідальності за безоблікове користування електричною енергією внаслідок несанкціонованого підключення до об'єкту електроенергетики, що йому належить.

За встановлених обставин балансової належності позивачу електрообладнання, від якого виконано самовільне підключення, наявності доступу до підвалу, де відбулося самовільне підключення, тільки у позивача та ураховуючи обсяг обов'язків позивача як споживача електричної енергії, у тому числі щодо належного утримування майна та забезпечення уникнення безоблікового споживання електроенергії зі сторони інших осіб, передбачений як умовами договору, так і ПКЕЕ, суд дійшов висновку про правомірності дій відповідача по застосуванню санкцій за таке порушення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" не позбавлено права звернутися до суду з позовом до особи, діями якої позивачу завдано шкоди, за наявності підстав для такого звернення та за умови підтвердження належними та допустимими доказами факту порушення його прав і законних інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.04.2018 у справі № 910/6959/17.

Таким чином, обставини, наведені позивачем як підстави для скасування оперативно-господарської санкції, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" та Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" про визнання недійсним рішення не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 21.06.2018.

Суддя Щербаков С.О.