ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" червня 2018 р. Справа № 920/22/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області (вх. № 1200 С/3-9) на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 (суддя Котельницька В.Л.; повне рішення складено 21.05.2018)

за позовом Заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

до 1) Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 130)», м. Конотоп Сумської області

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області

про визнання недійсним договору та зобовязати звільнити земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року до Господарського суду звернувся Заступник керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми із позовом до Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 130)» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» про:

- визнання недійсним на майбутнє договору про спільну діяльність № 65 від 02.02.2012, укладеного між Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 130)» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство»;

- зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Городянське хлібоприймальне підприємство» звільнити земельні ділянки загальною площею 1150 га, що розташовані на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області на полях № 1-11 та використовуються товариством на підставі договору про спільну діяльність № 65 від 02.02.2012.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 позов задоволено. Вирішено визнати недійсним на майбутнє договір про спільну діяльність № 65 від 02.02.2012, укладений між Державним підприємством «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 130)» (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Батуринська, 2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» (15100, Чернігівська область, м. Городня, вул. Вокзальна, 18, ). Зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» () звільнити земельні ділянки загальною площею 1150 га, що розташовані на території Дяківської сільської ради Буринського району Сумської області на полях № 1-11 та використовуються товариством на підставі договору про спільну діяльність № 65 від 02.02.2012. Стягнуто з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 130)» на користь Прокуратури Сумської області 1762 грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» на користь Прокуратури Сумської області 1762 грн. судового збору.

Відповідач-2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області, із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові у повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що дана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу до апеляційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє з 15.12.2017) із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із позовних заяв немайнового характеру - справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачі апеляційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діє з 15.12.2017) встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При поданні позовної заяви прокурором у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» було сплачено 3524,00 грн.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 Товариству з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області належало сплатити судовий збір у розмірі 5286,00 грн.

Разом з тим, до апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, але при цьому заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до вирішення апеляційної скарги по суті.

Вказане клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» обґрунтовує своїм тяжким фінансовим станом та тимчасовим залученням всіх наявних грошових ресурсів на проведення весняно-літніх посівних робіт.

Розглянувши вказане клопотання відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Порядок звільнення від сплати та відстрочення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені частиною першою статті вищезазначеного Закону. Господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

Водночас слід зазначити, що цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору або щодо його відстрочення, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Однак жодних доказів на підтвердження тяжкого фінансового становища скаржником не надано.

З урахуванням вказаного та оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання відповідача-2 на скрутний фінансовий стан без підтвердження цього аргументу, не можуть слугувати безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, скаржник не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола субєктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Під час розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «ОСОБА_2 проти України», в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі «Ейрі проти Ірландії», серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд також враховує, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи все вищенаведене, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 у справі № 920/22/18 з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина перша статті 174 Господарського процесуального кодексу України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

За викладених вище обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 підлягає залишенню без руху, у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою (частина четверта статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Суд також звертає увагу скаржника на те, що реквізити для сплати судового збору є загальнодоступними та розміщені, зокрема, на офіційному веб-порталі "Судова влада України". Так, для подачі апеляційних скарг до Харківського апеляційного господарського суду визначені наступні реквізити: Отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м. Харкова Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37999654 Банк отримувача ГУДКСУ у Харківській області Код банку отримувача (МФО) 851011 Рахунок отримувача 2003 Код класифікації доходів бюджету22030101 Призначення платежу*101; ________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись статтями 174, 234, 258, частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство», м. Городня Чернігівської області на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 залишити без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Городнянське хлібоприймальне підприємство» 10-денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня вручення ухвали про залишення без руху та подати до суду у цей строк докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 11.05.2018 по справі № 920/22/18 в розмірі 5286,00 грн.

4. Розяснити скаржнику, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Барбашова С.В.