ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" червня 2018 р.Справа № 924/463/18
Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп", м.Дніпро

до Дочірнього підприємства "Красилівхіммаш" Відкритого акціонерного товариства "Красилівський машзавод", м. Красилів

про стягнення 511 264,55 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 10.04.2018р.

Від відповідача: ОСОБА_3 - директор

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп", м.Дніпро звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до відповідача - Дочірнього підприємства "Красилівхіммаш" Відкритого акціонерного товариства "Красилівський машзавод" м. Красилів, Хмельницької області про стягнення суми боргу 541 264,55 грн., з яких 427 378,50грн. - основний борг, 79 895,38 грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних та 26 385,61грн. - інфляційні втрати.

Оскільки справа є малозначною, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 06.06.2018 року порушено провадження у справі №924/463/18 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

20.06.2018р. позивачем в порядку ст.46 ГПК України подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв"язку із частковою проплатою відповідачем суми боргу в розмірі 20 000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1879 від 11.06.2018р. та №1882 від 12.06.2018р.

В судовому засіданні позивачем додатково в порядку ст.46 ГПК України подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв"язку із частковою проплатою відповідачем суми боргу в розмірі 10 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №1896 від 20.06.2018р.. У решта частині позовних вимог стягнення з відповідача 511 264,55грн., з яких 397 378,50грн. - основний борг, 79 895,38грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних, 26 385,61грн. - інфляційних втрат просить задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідно до ч.2, п.2, ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Враховуючи вище викладене, проаналізувавши заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд дійшов до висновку про те, що вказані заяви не суперечить вимогам норм чинного законодавства та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, а тому приймається судом до розгляду та підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні надав суду відзив на позов в якому позовні вимоги про стягнення 511 264,55грн., з яких 397 378,50грн. - основний борг, 79 895,38грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних, 26 385,61грн. - інфляційних втрат визнає в повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

15 грудня 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" (далі Позивач) та Дочірнім підприємством "Красилівхіммаш" Відкритого акціонерного товариства "Красилівський машзавод" (далі - Відповідач) було укладено Договір поставки № 331/Р (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1, Договору Позивач зобов'язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Відповідача металопрокат (далі - ОСОБА_4), асортимент, кількість і ціна якого вказуються в Специфікації/ях та/або рахунках на оплату, що є невід'ємною частиною Договору, а Відповідач зобов'язується прийняти у власність ОСОБА_4 та оплатити його на умовах, визначених Договором.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що право власності на поставлену партію ОСОБА_4 і ризики загибелі та/або пошкодження ОСОБА_4 переходять від Позивача до Відповідача з моменту прийому-передачі ОСОБА_4 в пункті поставки і засвідчується підписанням сторонами видаткової накладної. Дата отримання Відповідачем партії ОСОБА_4 та супровідних документів є дата видаткової накладної.

Згідно до пп. 3.3, 3.4. Договору порядок розрахунків встановлено у вигляді 100 % оплати вартості партії ОСОБА_4 протягом п'ятнадцяти робочих днів від дати її отримання Відповідачем.

Відповідно до п. 3.6. загальна сума Договору складається із вартості всіх партій ОСОБА_4 у відповідності до видаткових накладних, що були поставлені за Договором у період його дії.

Строк дії Договору встановлено до 28 грудня 2017 року. У випадку, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії Договору, жодна із сторін не заявить про його припинення, то Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (пп. 11.1., 11.2. Договору).

На виконання умов Договору, Позивачем було поставлено ОСОБА_4 на загальну суму 8 238 697, 59 грн., а Відповідачем, в свою чергу, було здійснено оплату ОСОБА_4 на загальну суму 7 811 319, 09 грн.

На день подання позовної заяви розмір основного боргу Відповідача за Договором складає 427 378, 50 грн., який утворився внаслідок здійснення сторонами наступних господарських операцій:

03 листопада 2017 року Позивачем було поставлено та передано у власність Відповідача ОСОБА_4 на суму 450 796, 81 грн., що підтверджується двостороннім підписанням видаткової накладної № 2049216 від 03.11.2017 р. та товарно-транспортної накладної № АВ46 від 03.11.2017 р. ОСОБА_4 було отримано представником Відповідача на підставі довіреності №138 від 03.11.2017 р. Останній день оплати становить 24 листопада 2017 року.

Однак, на підставі рахунку на оплату № 200064644 від 01.11.2017р., Відповідачем було здійснено лише часткову оплату ОСОБА_4 на загальну суму 370 796, 81 грн., що підтверджується платіжними дорученями № 1696 від 18.12.2017 р. на суму 30 000, 00 грн., № 638 від 09.01.2018 р. на суму 200 000, 00 грн., № 1723 від 02.02.2018 р. на суму 30 000, 00 грн., № 730 від 05.02.2018 р. на суму 40 000, 00 грн., № 1745 від 23.02.2018 р. на суму 20 000, 00 грн., № 764 від 07.03.2018 р. на суму 15 000, 00 грн., № 1763 від 28.03.2018 р. на суму 20 796, 81 грн., № 1818 від 23.04.2018 р. на суму 15 000, 00 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача за даною поставкою складає 80 000,00грн.

01 грудня 2017 року Позивачем було поставлено та передано у власність Відповідача ОСОБА_4 на суму 347 378, 50 грн., що підтверджується двостороннім підписанням видаткової накладної № 2054319 від 01,12.2017 р. та товарно-транспортної накладної № АВ57 від 01.12.2017 р. ОСОБА_4 було отримано представником Відповідача на підставі довіреності № 144 від 01.12.2017 р. Останній день оплати становить 22 грудня 2017 року.

Заборгованість Відповідача за даною поставкою складає 347 378, 50 грн.

На день подання позовної заяви претензій щодо кількості та якості поставленого ОСОБА_4, а також щодо оформлення супровідних документів (у т.ч. видаткових накладних), до Позивача заявлено не було, суму коштів за отриманий ОСОБА_4 у розмірі 427 378, 50грн. Відповідач не сплатив на користь Позивача в установлений Договором строк.

Згідно п.7.1 договору, у випадку порушення строку оплати за товар, що поставляється, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен порушення строку.

Оскільки, Відповідач неодноразово порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати ОСОБА_4, окрім суми основного боргу Позивачем відповідно до п.7.1 Договору нараховано Відповідачу пеню в розмірі 79 895, 38 грн., згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 25.11.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р.

Також, Позивачем в порядку ст.625 ЦК України нараховано Відповідачу 7 605,06грн. - 3% річних, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 25.11.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р. та 26 385,61грн. - інфляційних втрат, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 01.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р.

Всього, сума заборгованості із врахуванням зменшення позовних вимог за Договором складає 511 264,55грн., з яких 397 378,50грн. - основний борг, 79 895,38грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних, 26 385,61грн. - інфляційних втрат, які визнанні відповідачем.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів поставки.

15 грудня 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" та Дочірнім підприємством "Красилівхіммаш" Відкритого акціонерного товариства "Красилівський машзавод" було укладено Договір поставки № 331/Р. Відповідно до п. 1.1, Договору Позивач зобов'язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Відповідача металопрокат (далі - ОСОБА_4), асортимент, кількість і ціна якого вказуються в Специфікації/ях та/або рахунках на оплату, що є невід'ємною частиною Договору, а Відповідач зобов'язується прийняти у власність ОСОБА_4 та оплатити його на умовах, визначених Договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

На виконання умов Договору, Позивачем було поставлено ОСОБА_4 на загальну суму 8 238 697, 59 грн., а Відповідачем, в свою чергу, було здійснено оплату ОСОБА_4 на загальну суму 7 811 319, 09 грн.

На день подання позовної заяви розмір основного боргу Відповідача за Договором складає 427 378, 50 грн., який утворився внаслідок здійснення сторонами наступних господарських операцій:

03 листопада 2017 року Позивачем було поставлено та передано у власність Відповідача ОСОБА_4 на суму 450 796, 81 грн., що підтверджується двостороннім підписанням видаткової накладної № 2049216 від 03.11.2017 р. та товарно-транспортної накладної № АВ46 від 03.11.2017 р. ОСОБА_4 було отримано представником Відповідача на підставі довіреності №138 від 03.11.2017 р. Останній день оплати становить 24 листопада 2017 року.

Однак, на підставі рахунку на оплату № 200064644 від 01.11.2017р., Відповідачем було здійснено лише часткову оплату ОСОБА_4 на загальну суму 370 796, 81 грн., що підтверджується платіжними дорученями № 1696 від 18.12.2017 р. на суму 30 000, 00 грн., № 638 від 09.01.2018 р. на суму 200 000, 00 грн., № 1723 від 02.02.2018 р. на суму 30 000, 00 грн., № 730 від 05.02.2018 р. на суму 40 000, 00 грн., № 1745 від 23.02.2018 р. на суму 20 000, 00 грн., № 764 від 07.03.2018 р. на суму 15 000, 00 грн., № 1763 від 28.03.2018 р. на суму 20 796, 81 грн., № 1818 від 23.04.2018 р. на суму 15 000, 00 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача за даною поставкою складає 80 000,00грн.

01 грудня 2017 року Позивачем було поставлено та передано у власність Відповідача ОСОБА_4 на суму 347 378, 50 грн., що підтверджується двостороннім підписанням видаткової накладної № 2054319 від 01,12.2017 р. та товарно-транспортної накладної № АВ57 від 01.12.2017 р. ОСОБА_4 було отримано представником Відповідача на підставі довіреності № 144 від 01.12.2017 р. Останній день оплати становить 22 грудня 2017 року.

Заборгованість Відповідача за даною поставкою складає 347 378, 50 грн.

Всього, сума заборгованості із врахуванням зменшення позовних вимог за Договором складає 511 264,55грн., з яких 397 378,50грн. - основний борг, 79 895,38грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних, 26 385,61грн. - інфляційних втрат, які визнанні відповідачем.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1 договору, у випадку порушення строку оплати за товар, що поставляється, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен порушення строку.

Оскільки, Відповідач неодноразово порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати ОСОБА_4, окрім суми основного боргу Позивачем відповідно до п.7.1 Договору нараховано Відповідачу пеню в розмірі 79 895, 38 грн., згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 25.11.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р.

Також, Позивачем в порядку ст.625 ЦК України нараховано Відповідачу 7 605,06грн. - 3% річних, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 25.11.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р. та 26 385,61грн. - інфляційних втрат, згідно доданого до позовної заяви розрахунку за період з 01.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2049216 від 03.11.2017р. та за період з 23.12.2017р. по 29.05.2018р. по видатковій накладній №2054319 від 01.12.2017р.

Суд, перевіривши правильність нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 130, 185, 191, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Красилівхіммаш" Відкритого акціонерного товариства "Красилівський машзавод", м.Красилів, вул.Центральна, 16, код:32630312 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп", м.Дніпро, вул.Шолом-Алейхема, буд.5, код: 36441934 - 397 378,50грн. - основний борг, 79 895,38грн. - пені, 7 605,06грн. - 3% річних, 26 385,61грн. - інфляційних втрат та 8 118,97 грн. - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано суддею 22.06.2018 р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 позивачу - м.Дніпро, а/с 2763;

3 - відповідачу - м.Красилів, вул.Центральна, 16.