ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018м. ДніпроСправа № 904/642/18
За позовом Комунального підприємства "КРИВБАСВОДОКАНАЛ", м. Кривий Ріг

Дніпропетровська область

до Комунального закладу "Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2"

Дніпропетровської обласної ради", м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором послуг у розмірі 788 585, 70 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 17 від 10.01.2018;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 13.03.2018.

Суть спору:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2" Дніпропетровської обласної ради" стягнення заборгованості за договором послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення №42 від 27.01.2017 у розмірі 788 585, 70 грн., з яких: 709 961, 57 грн. основний борг, 50 961, 79 грн. пеня, 5 427, 00 грн. 3% річних, 22 235, 34 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем зобовязань в частині оплати послуг з централізованого постачання питної води та водовідведення.

Ухвалою суду від позовну заяву Комунального підприємства "Кривбасводоканал" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

14.03.2018 відповідачем надано відзив, за змістом якого останній заперечує проти задоволення позовних вимог, вказує, що на виконання приписів пункту 1.6 договору сторонами погоджено загальний обсяг послуг з централізованого постачання питної води та послуг централізованого водовідведення стічних вод, які надаються КП «Кривбасводоканал» за договором № 42 від 27 січня 2017 року, заявки про зміну договірного обсягу питного водопостачання та водовідведення споживачем не подавались, жодних додаткових угод до Договору про зміну (збільшення чи зменшення) договірного обсягу питного водопостачання та водовідведення сторонами не укладалось, а відтак, відповідач не вбачає підстав вважати можливим надання позивачем послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення за період з 19.09.2017 по 05.10.2017, що складає 17 календарних днів, в обсязі 65 158 куб.м. Також, відповідач зазначає, що, в розумінні приписів п.п. 5.4., 5.8. Договору, акт про зняття охоронної пломби №1456 від 05.10.2017 р. не є документом, яким сторони Договору узгоджують кількість наданої води та прийнятих стічних вод або письмовою формою визнання боргу. До того ж, ОСОБА_3, якою підписано акт про зняття охоронної пломби № 1456 від 05.10.2017, не було уповноважено КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка № 2» на підписання будь-яких документів за Договором від імені споживача, як того вимагають п.п.5.4., 5.8 Договору. До того ж, відповідач вказує, що зняття пломб з лічильника води Метрон №3186173, у відповідності до п.6.2 Договору, між споживачем та виробником не погоджувалось. Крім того, відповідач вказує, що згідно розрахунку добової витрати води за пропускною спроможністю труби/вводу у відповідності до п.п.3.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, за період з 19.09.2017 по 05.10.2017 КП «Кривбасводоканал» мало спроможність передати КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2» не більше 2 361,3 куб.м. питної води та прийняти відповідний об'єм стічних вод, за умови цілодобового її постачання, в той час як подача у кількості 65 158 куб.м. питної води та прийняття відповідного об'єму стічних вод за вказаний період не вбачається можливим. Також, відповідач зазначає, що позивачем не доведено факту направлення відповідачу та отримання останнім листа №8024 від 17.10.2017 з актом приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у жовтні 2017 та рахунком №38760/50/2234б.

Ухвалою суду від 20.03.2018 підготовче засідання відкладено.

Позивач вважає необґрунтованими заперечення відповідача, у відповіді на відзив зазначає, що акт зняття охоронної пломби №1456 є належним документом, яким зафіксовані достовірні покази приладу обліку водопостачання в присутності та за підписом відповідальної особи відповідача. Також, позивач зазначає, що ним вчинено усі заходи щодо належного направлення відповідачу ОСОБА_4 приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у жовтні 2017 року і рахунку №38760/05/2234б.

04.04.2018 відповідачем надано заперечення, згідно яких відповідач зазначає, що за змістом наказу головного лікаря КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2» від 05.01.2017р. не надано повноважень ОСОБА_3 на узгодження акту про кількість наданої води та прийнятих стічних вод, акту звірки взаємних розрахунків, акту про зняття охоронної пломби чи підписання будь-яких документів від імені споживача за договором № 42 від 27 січня 2017 року про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення, в той час як відповідальною особою за водопостачання та водовідведення об'єктів, цілісність пломб та пристроїв водомірного вузла споживачем призначено завгоспа ОСОБА_5 Також, відповідач вказує, що з огляду на максимальний розмір добової витрати води, КЗ «Криворізька міські стоматологічна клінічна поліклініка №2» за період з 19.09.2017 по 05.10.2017, що складає 17 календарних днів, максимально міг спожити не більше 59,466 куб.м. (3,498 куб.м. х 17) води та спустити аналогічний об'єм стічних вод. Таким чином, на думку відповідача, заявлений позивачем обєм спожитої КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка № 2» за період з 19.09.2017 р. по 05.10.2017 р. (за 17 календарних днів) питної води, в обсязі 65 158 куб.м., є неспіврозмірним.

Також, відповідач вказує, що згідно наданого позивачем акту про зняття охоронної пломби №1456 від 05.10.2017, свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №Т-СП-01-8138/15 від 02.10.2015, що чинне до 02.10.2017, актів про опломбування лічильника від 19.10.2015, від 02.08.2013 вбачається, що лічильник води METRON №3186173 із заводським номером №3186173 має номінальний показник витрат води (Qn) - 6,0 куб.м., водомір встановлено на обвідній лінії діаметром 32 мм.

У відповідності до Технічних характеристик лічильника водії METRON із заводським номером №3186173, що зазначені у його Технічному паспорті, максимальний об'єм витрат води (Qmax), що може фіксуватись лічильником становить 12,0 куб.м./год.. Таким чином, максимальний об'єм води за період з 19.09.2017 по 05.10.2017 (за 17 календарних днів), що міг бути зафіксований лічильником води METRON №3186173 становить 4 896 куб.м. (12 куб.м. х 24 год. в добі х 17 днів).

17.04.2018 позивачем надано доповнення до відповіді на відзив, за змістом яких позивач заперечує проти тверджень відповідача щодо відсутності повноважень у завідуючою господарством ОСОБА_3 на підписання ОСОБА_3 № 1456 від 05.02.2017 року. Також, позивач заперечує проти наданого відповідачем розрахунку, згідно якого при безобліковому водокористуванні відповідачем застосовано діаметр труби 32 мм., проте в даному випадку вказана труба не є трубою вводу і не передбачена ОСОБА_3 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід'ємною частиною укладеного між сторонами договору. Крім того, позивач зазначає, що пунктом 1.6 договору, на який посилається відповідач, сторонами погоджено порядок зміни договірного (орієнтованого) обсягу послуги, а не фактично спожитого розміру комунальної послуги

03.05.2018 відповідачем надано заперечення на доповнення до відповіді на відзив позивача, згідно яких відповідач наголошує на факті відсутності повноважень у ОСОБА_6 на підписання акту звірки взаємних розрахунків та акту про зняття охоронної пломби від імені споживача. До того ж, відповідач зазначає, що в період з 02.10.2017 по 10.11.2017 в КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2» не було встановлено засобу вимірювальної техніки, який пройшов державну метрологічну атестацію, тому перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод по КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2» позивачем було проведено з порушенням положень п.п. 5.1, 5.24 Правил №190, оскільки акт про зняття охоронної пломби №56 складено після закінчення строку, до настання якого лічильник води METRON №3186173 було визнано придатним до застосування (після 02.10.2017). До того ж, за результатами повірки було встановлено невідповідність лічильника вимогам ДСТУ 3580-97, а відтак, розрахунок кількості використаної води мав відбуватись за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. Також, відповідач зазначає, що акт розмежування балансової належності від 03.08.2004 не є Додатком до Договору. Крім того, відповідач зазначає, що з огляду на розмір максимальної добової витрати води відповідачем в період з 19.09.2017 р. по 05.10.2017, що складає 17 календарних днів максимально міг спожити не більше 59, 466 куб.м. (3,498 куб.м. х 17) води та спустити аналогічний об'єм стічних вод.

13.05.2018 позивачем надано відповідь на заперечення відповідача, згідно якої позивач вказує, що протягом міжповірочного інтервалу та чинності Свідоцтва № Т-СП-01-8138/15 про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з боку відповідача на адресу позивача не надходило жодних заяв щодо позачергової повірки засобу вимірювальної техніки, тобто сумніви у відповідача щодо правильності показів приладу обліку не виникали, а відповідно відповідач погоджувався з достовірністю показів та придатністю приладу обліку METRON №3186173 в міжповірочний інтервал до моменту складання ОСОБА_6 №1456 від 05.10.2017 року. Також, позивач зазначає, що додатковий розрахунок відповідача з посиланням на п.п. 5.1, 5.24 Правил №190 за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці, є безпідставним, оскільки до моменту складання двостороннього акту №1456 від 05.10.2017 року несправності в механізмі приладу обліку зафіксовані не були, а придатність такого приладу обліку підтверджувалась свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

04.06.208 позивачем надано додаткові пояснення, за змістом яких позивач зазначає, що відповідач зобовязаний здійснювати періодичну повірку приладів обліку.

Ухвалою суду від 17.04.2018 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 15.05.2018 підготовче засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 05.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

27.01.2017 між позивачем (виробником) та відповідачем (споживачем) укладено договір №42 про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - Договір), за умовами якого виробник зобовязується у 2017 році надати споживачу послуги з централізованого постачання питної води та водовідведення до межі балансової належності мереж (п.1.1 Договору)

Споживач зобовязується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами (п.1.2 Договору)

Споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за надані послуги на умовах Договору (п.6.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору вода подається споживачу при наявності засобу обліку води, встановленого власними коштами та засобами, згідно з технічними умовами виробника (лічильник води METRON заводський номер 3186173).

Тарифи на послуги водопостачання та водовідведення затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №1238 від 07.07.2016 року складають з 02.08.2016 року за куб.м. без ПДВ:

- централізоване водопостачання - 4,32 грн.

- централізоване водовідведення - 4,76 грн. (Додаткова угода №1 від 21.07.2017 до Договору)

На підставі показів засобу обліку водопостачання 7234 куб.м., наданих відповідачем шляхом телефонного звязку у вересні 2017 року, 19.09.2017 складено двосторонній акт приймання-передачі послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення у вересні 2017 року у розмірі 14 м3 води, 14 м3 стоків.

05.10.2017 року на об'єкті відповідача за адресою: м. Кривий Ріг, пр.Металургів, 6уд.12, приміщення 101, уповноваженими представниками позивача знято пломбу №К 18109466 для планової повірки засобу обліку.

За результатом вчинених дій позивачем складено акт зняття охоронної пломби №1456 в присутності завідувача господарством відповідача ОСОБА_3 з фіксацією показників засобу обліку станом на 05.10.2017 року, які становили 72392 куб.м.

На підставі зафіксованих актом №1456 показників засобу обліку позивачем складено акт приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у жовтні 2017 року від виробника до споживача у кількості вода - 65158 куб.м, стоки - 65158 куб.м на загальну суму 709 961,57 грн. та виставлено рахунок № 38760/35/2234б.

Як узгоджено сторонами Договору, розрахунковим місяцем є календарний місяць, в якому здійснюється надання послуг за цим Договором. Оплата послуг водопостачання та водовідведення за розрахунковий місяць повинна бути здійснена споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виробника протягом трьох календарних днів з моменту отримання рахунку, платіжного доручення або квитанції (п.5.1 Договору)

Споживач для узгодження акту про кількість наданої води та прийнятих стічних вод направляє свого представника з довіреністю, підписаною уповноваженою на те особою, для підписання акту у відділ водозбуту виробника не пізніше 20 числа кожного місяця. Якщо представник не прибув або необґрунтовано відмовився від підписання акту, виробник на підставі даних обліку води складає акт самостійно і один примірник акту в триденний термін направляє споживачу (п.5.4 Договору).

З огляду на те, що виставлений на оплату рахунок відповідачем не сплачено, позивач звернувся з даним позовом до суду.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» регламентовано зобов'язання споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги.

Правовідносини між сторонами регулюються Договором, відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008р. № 190 (далі за текстом - Правила № 190).

Правила № 190 є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п.1 Правил №190)

Згідно п.3.1 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію (п.5.1 Правил №190).

Пунктом 5.21 Правил №190 передбачено право виробника перевіряти правильність зняття споживачем показів засобів обліку води та надання ним відомостей про обсяги і показники якості скинутих стічних вод. Якщо перевіркою будуть встановлені розбіжності між показами засобів обліку та поданими споживачем відомостями, виробник проводить перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показниками засобів обліку. Цей перерахунок здійснюється за умови, якщо виробником не було виявлено фактів штучного втручання в роботу засобів обліку, їх виходу з ладу або пошкодження пломб.

В процесі розгляду справи між позивачем та відповідачем постало спірне питання щодо правомірності посилань позивача на показники приладу обліку відповідача METRON №3186173, зафіксовано актом №1456 від 05.10.2017, у звязку з чим суд зазначає наступне.

Згідно ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки - це повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал) (п.17 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»)

Усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією (п.5.14 Правил №190)

Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться, зокрема, науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів (ч.5 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

За змістом довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №66296 від 17.10.2017, виданої ДП «Кривбасстандартметрологія», за результатами повірки лічильника води METRON №3186173 встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам ДСТУ 3580-97 «Лічильники холодної ти гарячої води крильчаті. Загальні технічні умови». Підстави для визнання ЗВТ непридатним: похибка вимірювань 5,5 %, при допустимій ±3 %.

З урахуванням викладеного, перевіривши здійснений позивачем перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показниками засобів обліку, суд дійшов висновку щодо наявності підстав необхідності здійснення розрахунку кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод, враховуючи похибку вимірювань 5,5%:

61 158 куб.м. (показники приладу обліку відповідача METRON №3186173, зафіксовані актом №1456 від 05.10.2017) 5,5% = 61 574,31 куб.м.

61 574,31 куб.м. х 4,32 грн. (вартість послуг з водовідведення) = 266 001, 02 грн. вода

61 574,31 куб.м. х 4,76 грн.(вартість послуг з водовідведення) = 293 093, 72 грн. стоки

266 001, 02 грн. + 293 093, 72 грн. = 559 094, 74 грн.

559 094, 74 грн. + 20% ПДВ = 670 913, 69 грн.

За викладених обставин, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача вартості послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення на суму 670 913, 69 грн., тоді як врешті нарахувань відмовляється судом.

Разом з тим, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних та 3% річних з наступних підстав.

Відповідно п.7.1 Договору за порушення грошового зобов'язання споживач повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення; за несвоєчасну оплату послуг з водовідведення у термін, зазначений у п. 4.1 Договору, споживач сплачує на користь виробника пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 30.10.2017 по 31.01.2018 у розмірі 50 961, 79 грн., 3% річних за період з 30.10.2017 по 31.01.2018 у розмірі 5 427, 00 грн., інфляційних за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року у розмірі 22 235, 34 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.11).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3% річних та пені, враховуючи здійснений судом перерахунок розміру основної заборгованості, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача в частині стягнення 3% річних за період з 30.10.2017 по 31.01.2018 на суму 5 128, 36 грн., пені за період з 30.10.2017 по 31.01.2018 на суму 48 250, 64 грн., тоді як в решті нарахувань пені та 3% річних відмовляється судом.

Разом з тим, з огляду на здійснений судом перерахунок розміру основної заборгованості, та враховуючи приписи пункту 2 Інформаційного листа ВГСУ «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 р. №01-06/928/2012, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних суд визнає обґрунтованими частково на суму 12 807, 74 грн. за період з листопада 2017 року по грудень 2017 року, тоді як в решті нарахувань інфляційних відмовляється судом за безпідставністю.

Заперечення відповідача в частині відсутності у ОСОБА_3 повноважень на підписання акта про зняття охоронної пломби № 1456 від 05.10.2017, відхиляються судом, з огляду на те, що наказом головного лікаря КЗ «Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка№2» Дніпропетровської обласної ради» ДОР від 05.01.2017 №8 завідувач господарством ОСОБА_3 призначена відповідальною за систематичним веденням обліку витрачання води, в той час як в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження відсутності у завідувача господарством ОСОБА_3 повноважень на підписання акту №1456 від 05.10.2017.

Заперечення відповідача щодо відсутності доказів доведення факту направлення відповідачу та отримання останнім листа №8024 від 17.10.2017 з актом приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у жовтні 2017 та рахунком №38760/50/2234б, суд зазначає наступне.

Листом від 24.10.2017 (а.с.70) відповідач звертався до позивача з вимогою щодо надання розяснень стосовно предявленого відповідачу на оплату рахунку, виставленого згідно показників приладу обліку 65 158 куб.м.

З огляду на обізнаність відповідача щодо наявності вказаного рахунку, заперечення відповідача щодо відсутності доказів доведення факту направлення відповідачу та отримання останнім листа №8024 від 17.10.2017 з актом приймання-передачі послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення у жовтні 2017 та рахунком №38760/50/2234б відхиляються судом.

Посилання відповідача на приписи пункту 1.6 Договору для спростування заборгованості за фактично спожиті послуги, зафіксовані засобом вимірювальної техніки METRON №3186173, який пройшов державну метрологічну атестацію і підтверджену свідоцтвом №Т-СП-01-8138/15, відхиляються судом, оскільки приписами пункту 1.6 Договору сторони погодили порядок зміни договірного (орієнтовного) обсягу послуги, а не фактично спожитого розміру комунальної послуги.

Щодо здійсненого відповідачем розрахунку за фактично спожиті обліковані послуги з посиланням на технічні характеристики засобу вимірювальної техніки та розрахунок витрат води при безобліковому водокористуванні, суд зазначає наступне.

На підставі наданих відповідачем шляхом телефонного звязку показів засобу обліку водопостачання у вересні 2017 року сторонами погоджено двосторонній акт приймання-передачі послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення від 19.09.2017 у розмірі 14 куб.м. води, 14 куб.м. стоки.

Між тим, умовами пункту 6.2 Договору та положеннями пункту 5.18 Правил №190 на споживача покладено відповідальність за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей опломбування.

В подальшому двостороннім актом №1456 станом на 05.10.2017 зафіксовано показники засобу обліку - 72392 куб.м.

Таким чином, враховуючи факт передання відповідачем шляхом телефонного звязку показників приладу обліку, зафіксованих двостороннім актом від 19.09.2017, обовязок відповідача щодо збереження цілісності засобу обліку, та відсутність з боку відповідача будь-яких звернень щодо несправності приладу обліку METRON №3186173, у суду відсутні підстави для погодження здійсненого відповідачем розрахунку за фактично спожиті обліковані послуги з посиланням на технічні характеристики засобу вимірювальної техніки та розрахунок витрат води при безобліковому водокористуванні.

Щодо заперечень відповідача з посиланнями на положення п.п.5.1, 5.24 Правил №190 стосовно того, що розрахунок кількості використаної води повинен здійснюватись за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці, суд зазначає, що до моменту складання двостороннього акту №1456 від 05.10.2017 несправності в механізмі приладу обліку зафіксовані не були, а придатність такого приладу обліку підтверджувалась свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, в той час як приписами пункту 6.2 Договору на споживача покладено обовязок стежити за схоронністю приладів обліку.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Криворізька міська стоматологічна клінічна поліклініка №2" Дніпропетровської обласної ради" (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 12; код 03341316) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 6А; код 03341316) суму 674 463, 51 грн. основного боргу, 48 505, 93 грн. пені, 5 155, 48 грн. 3% річних, 12 875, 51 грн. інфляційних, 11 115, 01 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 15.06.2018

Суддя А.В. Суховаров