КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"13" червня 2018 р. Справа№ 911/3349/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Григораш Н.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 13.06.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 (повний текст підписано 24.11.2016)

у справі № 911/3349/16 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави

до Вишгородської районної державної адміністрації,

Державного підприємства "Вищедубечанське лісове господарство"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" (третя особа 1)

Лебедівська сільська рада Вишгородського району Київської області (третя особа 2),

Головне управління Держгеокадастру у Київській області (третя особа 3)

про визнання недійсним розпоряджень та державних актів

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації та Державного підприємства "Вищедубечанське лісове господарство" про:

1. Визнання недійсним розпорядження Вишгородської РДА від 03.07.2012 №1385 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" (далі - розпорядження Вишгородської РДА № 1385) у частині земельних ділянок:

площею 2,3247 га, кадастровий номер :33:020:0901;

площею 1,0919 га, кадастровий номер :33:022:0904;

площею 3,9801 га, кадастровий номер :33:022:0903;

площею 18,5056 га, кадастровий номер :33:022:0905;

площею 0,9330 га, кадастровий номер :34:032:0901;

площею 1,2522 га, кадастровий номер :33:022:0902;

2. Визнання недійсним розпорядження Вишгородської РДА від 23.08.2012 №1759 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (далі - розпорядження Вишгородської РДА №1759) в частині земельних ділянок площею2,3247 га, кадастровий номер :33:020:0901; площею 1,0919 га, кадастровий номер :33:022:0904; площею 3,9801 га, кадастровий номер :33:022:0903; площею 18,5056 га, кадастровий номер :33:022:0905; площею 0,9330 га, кадастровий номер :34:032:0901; площею 1,2522 га, кадастровий номер :33:022:0902.

3. Визнання недійсними державних актів на право постійного користування земельними ділянками, видані ДП "Вищедубечанське лісове господарство" серія ЯЯ №140196 на площу 2,3247 га з кадастровим номером :33:020:0901, серія ЯЯ №140199 на площу 1,0919 га з кадастровим номером :33:022:0904, серія ЯЯ № 140200 на площу 3,9801 га з кадастровим номером :33:022:0903, серія ЯЯ №140202 на площу 18,5056 га з кадастровим номером :33:022:0905, серія ЯЯ №140213 на площу 0,9330 га з кадастровим номером :34:032:0901, серія ЯЯ №140217 на площу 1,2522 га з кадастровим номером :33:022:0902.

В заяві про уточнення позовних вимог прокурор зазначив, що додатковим вивченням документації із землеустрою встановлено, що у позовній заяві помилково зазначено про невідповідність конфігурації земельної ділянки площею 18,5056 га з кадастровим номером :33:022:0905, на яку видано ДП "Вищедубечанське лісове господарство" Державний акт серія ЯЯ № 140202, межам земельної ділянки, право користування якою посвідчувалося Державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-КВ № 003309 від 24.09.1998.

Поряд з цим, крім виданих на підставі спірних розпоряджень райдержадміністрації Державних актів на право постійного користування вказаними спірними земельними ділянками, розташування, конфігурація, межі та площі земельних ділянок, на які видано Державні акти серія ЯЯ №140210 на площу 7, 1098 га з кадастровим номером :33:016:09021 та серія ЯЯ №140209 на площу 4,8421 га з кадастровим номером :33:016:0903 не відповідають межам земельних ділянок ДП "Вищедубечанське лісове господарство" відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІІ-КВ №003309 від 24.09.1998 року.

Позовні вимоги прокурора, який посилався, зокрема, на приписи статей 118, 125, 153, 155, 188 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), обґрунтовано тим, що ДП "Вищедубечанське лісове господарство" є постійним користувачем земельних ділянок для ведення лісового господарства на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району загальною площею 1446,5 га відповідно до державного акта на право постійного користування землею від 24.09.1998 серії ІІ-КВ №003309 та матеріалів лісовпорядкування.

Проте, згідно зі спірними розпорядженнями та державними актами у результаті інвентаризації земель ДП "Вищедубечанське лісове господарство" набуло право постійного користування земельними ділянками, рішення про надання яких жодним органом державної влади у встановленому статтями 116, 123 ЗК України порядку прийнято не було. Крім того, без дотримання передбаченої статтею 149 цього Кодексу процедури вилучення земель та прийняття органом виконавчої влади відповідного рішення, ДП "Вищедубечанське лісове господарство" позбавлено права користування частиною земельних ділянок. Зазначені обставини призвели до незаконної зміни цільового призначення земель, що перебували у користуванні ДП "Вищедубечанське лісове господарство" та безпідставного виведення цих земель державної власності з категорії лісогосподарського призначення, які відповідно до статті 164 ЗК України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 № 610-р "Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками" перебувають під особливою охороною від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб.

Прокурор вважає, що видача Вишгородською РДА державних актів ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на право постійного користування земельними ділянками не належить до компетенції райдержадміністрації.

ДП "Вищедубечанське лісове господарство" у відзиві на позовну заяву зазначило, що не є неналежним відповідачем у справі та наголошувало, що на підставі державного акта на право постійного користування землею було постійним землекористувачем, а не власником чи розпорядником земельних ділянок лісового призначення. При цьому, чинним законодавством не передбачено право постійного лісокористувача відмовитися від наданих земельних ділянок чи приймати будь-які рішення стосовно вилучення земельних ділянок.

Вишгородська РДА вважає оскаржувані розпорядження №1385 та №1759 правомірними і прийнятими відповідно до вимог чинного на той час законодавства у межах наданих повноважень.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16 позов задоволено.

Визнано недійсним Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 № 1385 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" в частині земельних ділянок площею 2,3247 га з кадастровим номером :33:020:0901, площею 1,0919 га з кадастровим номером :33:022:0904, площею 3,9801 га з кадастровим номером :33:022:0903, площею 0,9330 га з кадастровим номером :34:032:0901, площею 1,2522 га з кадастровим номером :33:022:0902, площею 7,1098 га з кадастровим номером :33:016:09021 та площею 4,8421 га з кадастровим номером :33:016:0903.

Визнано недійсним Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.08.2012 № 1759 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" в частині земельних ділянок площею 2,3247 га з кадастровим номером :33:020:0901, площею 1,0919 га з кадастровим номером :33:022:0904, площею 3,9801 га з кадастровим номером :33:022:0903, площею 0,9330 га з кадастровим номером :34:032:0901, площею 1,2522 га з кадастровим номером :33:022:0902, площею 7,1098 га з кадастровим номером :33:016:09021 та площею 4,8421 га з кадастровим номером :33:016:0903.

Визнано недійсними Державні акти на право постійного користування земельними ділянками, видані Державному підприємству "Вищедубечанське лісове господарство", серія ЯЯ № 140196 на площу 2,3247 га з кадастровим номером :33:020:0901, серія ЯЯ № 140199 на площу 1,0919 га з кадастровим номером :33:022:0904, серія ЯЯ № 140200 на площу 3,9801 га з кадастровим номером :33:022:0903, серія ЯЯ № 140213 на площу 0,9330 га з кадастровим номером :34:032:0901, серія ЯЯ № 140217 на площу 1,2522 га з кадастровим номером :33:022:0902, серія ЯЯ № 140210 на площу 7,1098 га з кадастровим номером :33:016:09021 та серія ЯЯ № 140209 на площу 4,8421 га з кадастровим номером :33:016:0903.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття Вишгородською РДА оскаржуваних розпоряджень № 1385 та № 1759 і видача ДП "Вищедубечанське лісове господарство" державних актів на право постійного користування земельними ділянками суперечать положенням статей 20, 122, 123, 149 ЗК України, оскільки згідно зі спірними розпорядженнями Вишгородської РДА частина земель вибула із складу лісогосподарських земель, а частина земель набула статусу лісогосподарських, тобто відбулася зміна цільового призначення земель без розробки проектів землеустрою, як того вимагає чинне законодавство, тому, зважаючи на приписи статті 21 ЗК України зазначені розпорядження має бути визнано недійсними.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест Таун", яке не було учасником провадження в суді першої інстанції, 23.12.2016 звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 07.09.2012 Київською обласною державною адміністрацією було винесено розпорядження про надання лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Форест Таун». 17.12.2012 між Лісовим господарством та апелянтом укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами. Відповідно до даного договору апелянту передано у користування дві лісові ділянки площею 0,4792 га та 0,1296 га. Лісова ділянка площею 0,4792 га знаходиться з межах земельної ділянки , яка належать Лісовому господарству на праві державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №140210, який скасовано рішенням суду.

Відповідно до п.29 Договору користування лісами дія договору припиняється у випадку вилучення у Лісового господарства земельної ділянки, на якій розташована виділена Апелянту лісова ділянка.

Апелянт вважає, що у зв'язку із скасуванням оскаржуваним рішенням державного акта серії ЯЯ №140210, припиняється дія договору користування лісами, а відповідно рішення стосується прав та інтересів апелянта.

Одночасно вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест Таун» та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Лебедівську сільську раду Вишгородського району Київської області

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 (третя особа-3) Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі №911/3349/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі № 911/3349/16 задоволено.

Рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в позові.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.02.2018 касаційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2017 у справі №911/3349/16 скасовано.

Справу передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 14.03.2018 передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 у справі № 911/3349/16 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016, призначено розгляд справи на 18.04.2018, зобов'язано учасників апеляційного провадження надати письмові пояснення відповідно до вказівок, що містяться у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №911/3349/16.

11.04.2018 до Київського апеляційного господарського суду від представника третьої особи 1 надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначає, що скасування розпоряджень Вишгородської РДА №1759 від 23.08.2012, №1385 від 03.07.2012 та виданих на їх підставі актів призведе до втрати законного користування земельними ділянками Лісового господарства, оскільки інших документів, підтверджуючих правомірність користування земельними ділянками у Лісового господарська немає.

Апелянт вважає, що у зв'язку з ухваленням рішення про скасування державного акту серія ЯЯ №140210, Лісове господарство фактично втрачає правові підстави користуватися земельною ділянкою в межах даного акту та надавати її в користування апелянту, а отже відповідне рішення позбавить останнього прав, передбачених договором користування лісами, тобто рішення впливає на права апелянта щодо відповідача-2 у розумінні положень ст.50 ГПК України.

Вказує, що з урахуванням заявлених позовних вимог, позивачем у даній справі має бути не прокуратура, а Держгеокадастр, зазначає про прокуратурою подано позов з пропущенням строку позовної давності, а судом першої інстанції не правомірно задоволено позовні вимоги прокуратури в частині визнання недійсними зазначених розпоряджень, оскільки дані розпорядження є ненормативними актами, що застосовуються одноразово, які після реалізації вичерпують свою дію фактом їх виконання і з прийняттям яких виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а їх скасування не забезпечує захисту порушених прав позивача. На переконання третьої особи 1, прийняте рішення не захищає інтереси держави, а навпаки позбавляє державне підприємство права користування земельною ділянкою.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до суду 11.04.2018, прокурор зазначає, що апелянтом не доведено яким саме чином рішення про визнання недійсним оскаржуваних розпоряджень Вишгородської РДА чи державних актів на право постійного користування ДП "Вищедубечанське лісове господарство" вирішує питання про цивільні права ТОВ «Форест Таун» та просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16.

18.04.2018 до суду надійшла заява представника третьої особи 1 про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки при подачі позову прокурором було неправильно визначено орган держави, за захистом охоронюваних прав та інтересів якого подано позов, а орган, права та інтереси якого порушено, має право на самостійне звернення з позовом до суду. Судом першої інстанції було помилково порушено провадження у справі та прийнято рішення, у зв'язку з чим останнє підлягає скасуванню, як таке що прийняте з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нового рішення про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

07.05.2018 до Київського апеляційного господарського суду від прокурора надійшли письмові пояснення, в яких викладено заперечення щодо доводів апелянта.

08.05.2018 від прокурора надійшла заява про закриття апеляційного провадження, в якій останній просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16 у зв'язку з відсутністю правового зв'язку між предметом спору та цивільними правами ТОВ «Форест Таун».

01.06.2018 до суду надійшла заява від представника відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що зазначені представником третьої особи-1 у заяві про залишення позову без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 у справі №911/3349/16 оголошено перерву до 08.05.2018, приймаючи до уваги необхідність надання часу прокурору для ознайомлення з заявою апелянта про залишення позовної заяви без розгляду, яка надійшла до Київського апеляційного господарського суду 18.04.2018 без доказів надсилання її копій учасникам апеляційного провадження та враховуючи неявку представників третіх осіб 2 та 3, яким невідомо про заявлене представником апелянта клопотання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2018, у зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Куксов В.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.05.2018 у справі №910/3349/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" колегією суддів у визначеному складі прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.06.2018.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2018, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 у справі №911/3349/16 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2018.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 13.06.2018 прокурор заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, підтримав заявлене клопотання про закриття апеляційного провадження з підстав, викладених у ньому та інших письмових поясненнях, наданих суду.

Представник третьої особи-1 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про закриття апеляційного провадження, підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній та додаткових поясненнях до неї, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, позовну заяву залишити без розгляду.

Представники відповідачів 1, 2 та третіх осіб 2, 3 в судове засідання апеляційної інстанції 13.06.2018 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка зазначених учасників апеляційного провадження обов'язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представників відповідачів 1, 2, третіх осіб 2, 3 за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно зі ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Скасовуючи постанову апеляційної інстанції та направляючи справу на повий розгляд до апеляційного суду, Верховний Суд зокрема зазначив, що суд апеляційної інстанції, здійснюючи розгляд апеляційної скарги ТОВ "Форест Таун", дійшов висновку про необґрунтованість доводів прокурора щодо відсутності порушення прав апелянта у цій справі, встановивши, що частина спірних земельних ділянок відповідно до розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 07.09.2012 № 385 та договору довгострокового тимчасового користування від 17.12.2012 перебуває у користуванні ТОВ "Форест Таун".

Разом із цим, суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що за змістом статті 18 ЛК України об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Предметом спору у справі № 911/3349/16 є законність прийняття Вишгородською РДА відповідних рішень щодо розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення.

За змістом статті 91 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017, що діяла на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій) апеляційну скаргу на рішення, яке не набрало законної сили, мають право подати особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Рішення, оскаржуване такою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто у рішенні суду безпосередньо розглядається і вирішується спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або має бути наведено судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Проте, зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не вбачається, яке саме право ТОВ "Форест Таун" і ким порушено, як і не вбачається встановлення судом наявності правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

При цьому, виходячи із норм процесуального законодавства, чинного на час здійснення апеляційного провадження, якщо судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушено, а питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалося, апеляційний господарський суд ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі немає, а отже немає і суб'єкта апеляційного оскарження.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ТОВ «Форест Таун» не доведено, яким саме чином рішення про визнання недійсним оскаржуваних розпоряджень Вишгородської РДА Київської області та державних актів на право постійного користування ДП "Вищедубечанське лісове господарство" спірними земельними ділянками вирішує питання про права та обов'язки ТОВ «Форест Таун».

В обґрунтування можливого впливу рішення у даній справі на його права, скаржник посилається на Договір довгострокового тимчасового користування лісами від 17.12.2012.

07.09.2012 Київською обласною державною адміністрацією прийнято розпорядження №385 «Про виділення лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Форест Таун», відповідно до п.1 якого виділено ТОВ «Форест Таун» у довгострокове тимчасове користування терміном на 49 років для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей дві лісові ділянки загальною площею 0,6088 га, що знаходяться у постійному користуванні державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», а саме: лісову ділянку площею 0,1296 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5) та лісову ділянку площею0,4792 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5), що розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Пунктом 2 розпорядження установлено, що лісові ділянки, зазначені у пункті 1 цього розпорядження, виділені без вилучення їх у постійного лісокористувача - державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», та без зміни цільового призначення.

Згідно з пунктом 3.1 розпорядження ТОВ «Форест Таун» необхідно укласти з постійним лісокористувачем, державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство», договір про довгострокове тимчасове користування лісовими ділянками, зареєструвати його в Київському обласному управлінні лісового та мисливського господарства (п.3.2) та приступити до використання лісових ділянок після підписання договору, зазначеного у підпункті 3.1 цього розпорядження, та його реєстрації (п.3.3).

Зазначене розпорядження є чинним, доказів його скасування матеріали справи не містять.

17.12.2012 між постійним лісокористувачем - Державним підприємством «Вищедубечанське лісове господарство» в особі директора лісгоспу Головецького М.П., з однієї сторони, та тимчасовим лісокористувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Таун» в особі директора Голуб М.В. з другої, згідно з Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 07.09.2012 №385 «Про виділення лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Форест Таун», укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами, який зареєстрований у Київському ОУЛМГ, про що в книзі реєстрації договорів довгострокового тимчасового користування лісами вчинено запис від 24.12.2012 №48.

Вказаний договір є чинним, в установленому законом порядку не розірваний, не визнаний судом недійсним, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Предметом договору є виділення ТОВ «Форест Таун» у строкове платне довгострокове користування двох лісових ділянок загальною площею 0,6088 га, що знаходяться у постійному користуванні державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», а саме: лісової ділянки площею 0,1296 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5) та лісової ділянки площею 0,4792 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5), що розташовані на території Лебедівської сільської ради в адміністративних межах Вишгородського району Київської області згідно з планом - схемою, з метою використання корисливих властивостей лісів для культурно-оздоровчих та рекреаційних цілей (п.п.1,2 договору).

Передача лісової ділянки в користування здійснюється без вилучення земельної лісової ділянки у постійного лісокористувача - Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» (п.6 договору).

Відповідно до п.24 Договору, його укладено строком на 49 років, що діє з 17.12.2012 до 16.12.2061 включно.

За змістом статті 18 Лісового кодексу України об'єктом тимчасового користування можуть бути всі ліси, що перебувають у державній, комунальній або приватній власності. Довгострокове тимчасове користування лісами - засноване на договорі строкове платне використання лісових ділянок, які виділяються для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, проведення науково-дослідних робіт.

Довгострокове тимчасове користування лісами державної та комунальної власності здійснюється без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів лісами.

Частиною 4 ст. 1 Лісового кодексу України визначено, що лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Згідно положень ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначному законом.

Апелянт ТОВ «Форест Таун» зазначає, що лісова ділянка площею 0, 4792 га, надана йому у довгострокове користування, знаходиться в межах земельної ділянки, яка належить Лісовому господарству на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №140210.

Як вбачається з Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №140210 від 10.10.2012 (а.с.66-67, т.1), який скасований оскаржуваним рішенням, його видано ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на підставі розпорядження Вишгородської РДА №1759 від 23.08.2012, на право постійного користування земельною ділянкою площею 7, 1098 га на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області для ведення лісового господарства і пов'язаних з ним послуг.

Відповідно до плану меж земельної ділянки, кадастровий номер :33:016:0902 (Державний акт серія ЯЯ №140210 від 10.10.2012) та опису меж земельної ділянки, дана земельна ділянка площею 7,1098 га знаходиться між землями ВАТ «Укргідроенерго» філії «Каскад Київських ГЕС та ГАЕС» від А до Б, від В до Г, землі ВАТ «Укргідроенерго» філії «Каскад Київських ГЕС та ГАЕС» (канал) від Б до В, та землі громадян с/т «Дефо» від Г до Д, від Д до А - ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Відповідно до даних технічної інвентаризації (а.с.70, т.1), по Старосільському лісництву на території Лебедівської сільської ради ділянки №4 та №5, площа згідно державного акту відповідно 10,9 га та 12,4 га, проінвентаризована площа 15,7761 га та 4,8421 га відповідно; по Старосільському лісництву на території Лебедівської сільської ради ділянка №6 площа згідно державного акту 32,2 га, проінвентаризована площа 7,1098 га та 20,5036 га (а.с.71,т.1).

Відповідно до договору довгострокового тимчасового користування лісами від 17.12.2012, укладеного між ТОВ «Форест Таун» та Лісовим господарством, апелянту надавались в оренду дві земельні ділянки саме в кварталі №154, ділянка №5 на території Старосільського лісництва Лебедівської сільської ради.

Державний акт серія ЯЯ №140210 від 10.10.2012 виданий Лісовому господарству на право постійного користування земельною ділянкою площею 7, 1098 га, яка проінвентаризована по виділу №6, в той час як апелянту надана в оренду земельна ділянка площею 0,4792 га у виділі 5 кварталі 154, що вбачається з кадастрового плану лісової ділянки (а.с.141, т.1) та викопіровки з плану лісонасаджень (а.с.142, т.1).

При цьому, на момент прийняття 07.09.2012 Київською обласною державною адміністрацією розпорядження №385 «Про виділення лісових ділянок у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Форест Таун», загальною площею 0,6088 га, що знаходяться у постійному користуванні державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство», а саме: лісової ділянки площею 0,1296 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5) та лісової ділянки площею 0,4792 га (Старосільське лісництво, квартал №154, виділ 5), державного акту ЯЯ №140210 від 10.10.2012, виданого Лісовому господарству на право постійного користування земельною ділянкою площею 7, 1098 га, не існувало.

Виділені лісові ділянки разом з іншими ділянками перебували у постійному користуванні Лісового господарства на підставі Державного акту на право постійного користування від 24.09.1998 серії 11-КВ №003309, загальною площею 1446, 5 га.

Апелянт як на доказ знаходження наданої йому в оренду земельної ділянки, площею 0, 4792 га у виділі 5 кварталу №154, в межах земельної ділянки площею 7, 1098 га, посилається на висновок ФОП Гуриненко С.О. від січня 2017 року, відповідно до якого земельна ділянка площею 0, 4792 га, є вкрапленою земельною ділянкою та не виходить за границі земельної ділянки ДП «Вищебудечанське лісове господарство» від загальної площі 7,1098 га.

Колегія суддів критично оцінює даний висновок, оскільки ФОП Гуриненко С.О. до висновку не долучено топографічні, камеральні роботи по встановленню місця розташування земельної ділянки площею 0, 4792 га, не надано технічну документацію, та іншу документацію, використану під час дослідження, а тому, за переконанням колегії суддів, сформовано не підтверджений належними доказами висновок.

Крім того, надана апелянту в оренду земельна ділянка площею 0, 4792 га чітко знаходиться в межах виділу 5 кварталу 154 (а.с.144, т.1) і не входить до виділу 6 кварталу 154, площа якого згідно державного акту 32,2 га, проінвентаризована площа 7,1098 га та 20,5036 га (а.с.71,т.1).

Таким чином, визнання недійсним Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 03.07.2012 № 1385 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" в частині спірних земельних ділянок, визнання недійсним Розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 23.08.2012 № 1759 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками ДП "Вищедубечанське лісове господарство" на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області" в частині спірних земельних ділянок, та визнання недійсними Державних актів на право постійного користування земельними ділянками, видані Державному підприємству "Вищедубечанське лісове господарство", серія ЯЯ № 140196 на площу 2,3247 га з кадастровим номером :33:020:0901, серія ЯЯ № 140199 на площу 1,0919 га з кадастровим номером :33:022:0904, серія ЯЯ № 140200 на площу 3,9801 га з кадастровим номером :33:022:0903, серія ЯЯ № 140213 на площу 0,9330 га з кадастровим номером :34:032:0901, серія ЯЯ № 140217 на площу 1,2522 га з кадастровим номером :33:022:0902, серія ЯЯ № 140210 на площу 7,1098 га з кадастровим номером :33:016:09021 та серія ЯЯ № 140209 на площу 4,8421 га з кадастровим номером :33:016:0903, жодним чином не порушує права ТОВ «Форест Таун» на довгострокове тимчасове користування лісовими ділянками загальною площею 0, 6088 га, розташованих в Старосільському лісництві квартал №154, виділ №5 на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області згідно з планом-схемою, що додається.

Колегія суддів зазначає, що у ТОВ «Форест Таун» на підставі договору Довгострокового тимчасового користування лісами від 17.12.2012 жодних цивільних прав на лісові ділянки, що є предметом розгляду у даній справі, не виникло, а останні до цього часу перебувають виключно у постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство» та у власності держави, тому рішення у даній справі жодним чином не стосується цивільних прав та обов'язків скаржника, що не спростовано апелянтом належними та допустимими доказами.

При цьому доводи скаржника, згідно яких оскаржуване рішення суду першої інстанції впливає на його права з огляду на п. 29 договору Довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою від 17.12.2012, що передбачає, зокрема, припинення договору у випадку вилучення у державного підприємства у встановленому законом порядку земельної ділянки, на якій розташована виділена у користування лісова ділянка, також не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не відповідають суті спірних правовідносин, оскільки,

по-перше, вказана підстава припинення договору не відповідає вимогам ст. 78 Лісового кодексу України;

по-друге, у встановленому законом порядку (ст. 149 Земельного кодексу України) земельні ділянки з постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» не вилучались;

по-третє - у довгострокове тимчасове користування ТОВ «Форест Таун» виділялись лісові ділянки відповідно до планово-картографічних матеріалів, а тому визнання недійсним оскаржуваних державних актів не припинить права постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на землі під вказаними лісовими ділянками, які до цього часу знаходяться у 154 кварталі 5 виділу Старосільського лісництва на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Відносно тверджень скаржника про те, що позов прокурора спрямований на позбавлення права користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» земельними ділянками шляхом визнання недійсними розпоряджень та оскаржуваних державних актів, слід врахувати, що підстави припинення права постійного користування визначені ст.141 Земельного кодексу України, та до них не відноситься випадок визнання недійсними державних актів на право користування земельною ділянкою.

Оскаржуваними розпорядженнями Вишгородської РДА було затверджено технічну документацію щодо інвентаризації земель ДП «Вищедубечанське лісове господарство» - землевпорядну документацію, що має стосуватись вже сформованих земельних ділянок та не є підставою для формування нових земельних ділянок або зміни їх цільового призначення з огляду на положення ст.ст.35, 50 Закону України «Про землеустрій» та надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо отримання правовстановлюючих документів.

Вказані розпорядження не є підставою для виникнення чи припинення права постійного користування у державного підприємства в розумінні ст.116 ЗК України, а тому визнання їх недійсними не пов'язане з позбавленням права, наявного у ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що може бути посвідчене державним актом на право постійного користування землею серії 11-КВ №003309 від 24.09.1998 або, з урахуванням норм п.5 розділу У111 «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, а спрямоване на відновлення права державного підприємства на користування земельними ділянками в межах, сформованих відповідно до вимог земельного та лісового законодавства.

Відповідачі у справі з апеляційними скаргами на рішення суду першої інстанції у даній справі не звертались.

За наявними у справі графічними матеріалами вбачається, що площа, конфігурація розташування поворотних точок земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні Лісового господарства на підставі державного акту на право постійного користування від 24.09.1998 серії 11-КВ №003309 істотно не відповідають ділянкам, сформованим за результатами інвентаризації.

Судом враховано положення ч.3 ст.122, ч.5 ст.149 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких районні державні адміністрації на їх території розпоряджаються землями сільськогосподарського призначення, для ведення водного господарства, надають ділянки для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади та не мають права розпоряджатись землями лісогосподарського призначення.

Доводи апелянта про порушення цивільного права ТОВ «Форест Таун» у зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Виходячи із норм процесуального законодавства, чинного на час подання апеляційної скарги та прийняття апеляційною інстанцією постанови від 31.08.2017, яка була скасована Верховним Судом 13.02.2018, діяла редакція ГПК України станом до 15.12.2017, відповідно до норм якої було передбачено, якщо судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права особи, що звернулась з апеляційною скаргою, оскаржуваним судовим рішенням не порушено, а питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалося, апеляційний господарський суд ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі немає, а отже немає і суб'єкта апеляційного оскарження.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції діє Господарський процесуальний кодекс в редакції з 15.12.2017.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, якщо встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.264 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, відсутність правового зв'язку між предметом спору у справі №911/3349/16 та цивільними правами Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун", а питання про права і обов'язки скаржника стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалося, про що, зокрема зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для розгляду апеляційною інстанцією доводів апеляційної скарги щодо скасування рішення суду та залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Таун" на рішення Господарського суду Київської області від 15.11.2016 у справі №911/3349/16 закрити.

2. Матеріали справи №911/3349/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Є.Ю. Шаптала

Ю.Б. Михальська