номер провадження справи 17/29/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018 Справа № 908/642/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/642/18:

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія, 69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-в

до відповідача: публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 6035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-г

про стягнення 175 152,87 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 19.01.18 № 018-02/83;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 01.01.18 № 6;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність від 23.05.18 № 5852/9/28-10-10-18.

СУТЬ СПОРУ:

12.04.18 до господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія (далі ТОВ КК Мрія) з позовною заявою від 10.04.18 вих. № 338 про стягнення з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (надалі ПАТ Запоріжжяобленерго) 175 152,87 грн.

Відповідно до протоколу від 12.04.18 щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями господарського суду Запорізької області, автоматичний розподіл справи № 908/642/18 не відбувся у звязку із відсутністю (на час надходження позову) потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Згідно із розпорядженням керівника апарату суду від 25.04.18 № П-224/18, станом на 25.04.18 відпали обставини, передбачені п. 46 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду, що є підставою для автоматизованого (повторного автоматизованого) розподілу судової справи позовної заяви (заяви, скарги, тощо) між суддями.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.18 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсун В.Л.

Ухвалою від 27.04.18 судом прийнято позовну заяву ТОВ КК Мрія до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/642/18 за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби. судове засідання призначено на 22.05.18.

В судовому засіданні 22.05.18 оголошено перерву до 13.06.18.

Враховуючи нагальну потребу у перебуванні судді-доповідача у даній справі у відрядженні до м. Київ в період 11-13.06.18, про що стало відомо судді після призначення судового засідання у цій справі на 13.06.18, з метою забезпечення права на судовий захист та прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі по суті спору ухвалою від 01.06.18 судове засідання призначене на 13.06.18 було призначено на 15.06.18 об 11 год. 30 хв.

Судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні 15.06.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представників сторін та третю особу повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 10.04.18 № 338 та у відповіді на відзив за вих. від 31.05.18 № 018-02/708/1. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь 175 152,87 грн. збитків у звязку з неналежним виконанням ПАТ Запоріжжяобленерго зобовязання щодо реєстрації та складання податкових накладних по здійсненим позивачем платежам за договором від 01.11.17 № 14428 на загальну суму 1 054 562,88 грн.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву за вих. від 18.05.18 № 228. Просив суд відмовити в задоволені позовних вимог ТОВ КК Мрія повністю.

Третя особа, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях підтримав свої пояснення з підстав викладених у поясненні щодо позову за вих. від 18.05.18 № 5688/9/28-10-4705 та у додаткових поясненнях за вих. від 04.06.18 № 6276/9/28-10-4705.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Порядку проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Україна від 13.06.16 № 150, Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затв. наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.09 № 13, за результатами проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку у м. Запоріжжі на підставі протоколу засідання конкурсної комісії від 29.08.17, виконавчий комітет Запорізької міської ради своїм рішенням від 01.09.17 № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя» вирішив:

- призначити управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі, згідно з додатком № 1 до цього рішення, за об'єктом конкурсу (група будинків) № 1 ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», ідентифікаційний код юрособи у Єдиному державному юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 40413159 (п. 1).

01.11.17 між публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (Постачальник електричної енергії) та товариством з обмеженою відповідальністю Керуюча компанія Мрія (Споживач) укладено договір на постачання електричної енергії № 14428, за умовами якого (розділ 1. договору) постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача згідно додатка № 5 з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу».

Згідно із п. 2.1. договору, під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Підпунктом 2.2.1. п. 2.2. та п.п. 2.3.1. п. 2.3. договору передбачено, що Постачальник електричної енергії зобовязується виконувати умови цього договору (п.п. 2.2.1. п. 2.2.). Споживач зобовязується виконувати умови договору (п.п. 2.3.1. п. 2.3.).

У відповідності до п. 4.4. договору, у разі виявлення однією із Сторін порушень умов Договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох Сторін Договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Розрахунки за активну електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» з урахуванням умов додатка № 7 «Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку». Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатком № 6 «Порядок розрахунків, за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії» (п. 7.4. договору).

Пунктом 9.5. договору (з урахуванням додаткової угоди від 29.12.17) передбачено, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до 01.04.18, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов'язань. Умови, а також термін дії Договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін…

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Крім того, судом враховано, що посилаючись своїй позовній заяві на Додаток № 4 до вказаного Договору ні позивачем, ні відповідачем не надано суду вказаного Додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію».

У звязку з чим судом, з незалежних від нього причин, не досліджувався вказаний Додаток № 4 до Договору про постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що субєкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та матеріалів у цій справі, на виконання умов договору постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428, відповідач поставив електричну енергію, а позивачем було здійснено розрахунки за поставлену електричну енергію, а саме:

- платіжним дорученням від 20.12.17 № 293 здійснено оплату за електроенергію спожиту у листопаді 2017 р. на підставі рахунку від 30.11.17 № 14428/11а на загальну суму 315 994,00 грн. (без ПДВ), ПДВ 20% - 63 198,80 грн., разом з ПДВ - 379 192,80 грн.;

- платіжним дорученням від 02.02.18 № 1 здійснено оплату за електроенергію спожиту у грудні 2017 р. на підставі рахунку від 15.01.18 № 14428/12а на загальну суму 180 520,20 грн. (без ПДВ), ПДВ 20% - 36 104,04 грн., разом з ПДВ - 216 624,24 грн.;

- платіжним дорученням від 12.02.18 № 9 здійснено оплату за електроенергію спожиту у січні 2018 р. на підставі рахунку від 31.01.18 № 14428/1а на загальну суму 382 288,20 грн. (без ПДВ), ПДВ 20% - 76 457,64 грн., разом з ПДВ - 458 745,84 грн.

Крім того, заборгованість перед ПАТ «Запоріжжяобленерго» була зменшена на суму пільги, наданої населенню на оплату послуги з електропостачання.

Так, зокрема, як свідчить зміст позовної заяви, у грудні 2017 року згідно договору постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428 сума пільги становила 3 645,66 грн. в т.ч. ПДВ 607,61 грн.

Вказане не заперечувалось ні сторонами, ні третьою особою в судових засіданнях у цій справі.

Всього по договору про постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428 у грудні 2017 р., лютому 2018 р. здійснено платежів на загальну суму 1 054 562,88 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 175 152,87 грн.

Як зазначено в позовній заяві та підтверджено представником позивача в судових засіданнях під час розгляду цієї справи, з метою отримання податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «КК «Мрія» надіслано в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН). Згідно з повідомленням, отриманим з ЄРПН, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виписувало та не реєструвало на адресу ТОВ «КК «Мрія» податкові накладні.

Так, зокрема, ТОВ «КК «Мрія» в особі генерального директора ОСОБА_4 направило в. о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_5 листа за вих. від 12.03.18 № 018-02/346 (який отримано ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції від 13.03.18 № 6472/007), із змісту якого вбачається, що (дослівно): «… З метою отримання податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «КК «Мрія» надіслала в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН). Згідно повідомлення, отриманого з ЄРПН, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виписувало та не реєструвало на адресу ТОВ «КК «Мрія» податкові накладні. Оскільки згідно п. 198.6 ст. 198 ПКУ податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Таким чином, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» втратила право на податковий кредит у грудні 2017 р. на суму 102 718,94 грн.; у лютому 2018 р. на суму 296 081,27 грн. Відповідно до п. 201.10 ПКУ відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. На підставі вищевикладеного відповідно до вимог Податкового кодексу України, прошу Вас скласти податкові накладні та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних …».

Також, ТОВ «КК «Мрія» в особі генерального директора ОСОБА_4 направило в.о. гендиректора ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_5 вимогу за вих. від 20.03.18 № 018-02/391, яка отримана ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції від 20.03.18 № 7129/007, в якій просить ПАТ «Запоріжжяобленерго» в семиденній термін з дати отримання цієї вимоги перерахувати на розрахунковий рахунок збитки у вигляді не отриманого податкового кредиту у розмірі 461 999,01 грн. Крім того, як свідчить зміст вказаної вимоги, у разі відсутності оплати збитків в установлений термін ТОВ «КК «Мрія» буде змушене звернутись за захистом своїх порушених прав до господарського суду Запорізької області з віднесенням судових витрат на ПАТ «Запоріжжяобленерго».

У відповідь на вимогу ТОВ «КК «Мрія» директором з енергозбуту ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_6 підписано та направлено позивачу лист за вих. від 30.03.18 № 007-33/5407, який отримано ТОВ «КК «Мрія», що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції від 05.04.18 № 018-01/317, в якому зазначено, що (дослівно):

«… Згідно з вимогами діючого податкового законодавства платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) лите за наявності достатньої суми на рахунку у системі електронного адміністрування додатку на додану вартість. У разі наявності у платника податкового боргу з податку на додану вартість, а також відсутністю у нього вільних обігових грошових (наприклад через те, що кошти використовуються платником для погашення наявної заборгованості із заробітної плати перед найманими працівниками), платник податку не має можливості щомісяця поповнювати рахунок в системі електронного адміністрування (СЕА) податку на додану вартість для сплати задекларованих податкових зобов'язань, що, в свою чергу, унеможливлює 100%-ву реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування… Починаючи з лютого 2015 р. НКРЕКП своїми постановами (розміщені у вільному доступі на офіційному сайті НКРЕКП та в інформаційно-правових системах НАУ, Ліга) систематично встановлює або нульовий норматив відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», або додаткові щодобові мільйонні відрахування коштів з рахунків Товариства, внаслідок чого Товариство недоотримує кошти в обсязі, що необхідний для виплати заробітної плати, сплати податків та забезпечення здійснення ліцензійної діяльності… Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, в т.ч. Податкового кодексу України, черговість погашення заборгованості по виплаті заробітної плати має пріоритет перед черговістю погашення податкового боргу. Внаслідок наявності у ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості по заробітній платі і значного податкового боргу, виникнення якого є наслідком регуляторних дій НКРЕКП. у Товариства не вистачає коштів для поповнення рахунку Товариства в системі електронного адміністрування ПДВ для забезпечення можливості реєстрації в ЄРПН всіх податкових накладних по операціях з постачання /передачі електричної енергії… Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, вважаємо, що всі вищевикладені об'єктивні обставини підтверджують відсутність вини ПАТ «Запоріжжяобленерго» в даній ситуації, у зв'язку з чим просимо Вас віднестися з порозумінням до проблем, які виникли у Товариства, зокрема, неможливості своєчасної реєстрації податкових накладних, та для вирішення яких Товариство вживає усіх залежних від нього заходів».

ТОВ «КК «Мрія» в особі генерального директора ОСОБА_4 направило в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_5 листа за вих. від 02.04.18 № 018-02/459 (який отримано ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції від 03.04.18 № 8627/007), в якому зазначено, що (дослівно): «…Враховуючи факт відсутності реєстрації та складення податкових накладних ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» 20 березня 2018 р. звернулась до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з вимогою щодо сплати збитків у вигляді неотриманого податкового кредиту (вих. № 018-02/391 від 20.03.2018р.). Лист отриманий нарочно - вх. № 7129/007- від 20.03.2018р. Станом на 30 березня 2018р. ПАТ "Запоріжжяобленерго" податкові накладні не складені та не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, збитки не сплачені… Таким чином, у зв'язку з невиконанням ПАТ "Запоріжжяобленерго" зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 14428 від 01.11.2017 р. ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» втратила право на податковий кредит в сумі 175 152,87 грн. На підставі вище викладеного, ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» направляє на Вашу адресу два примірника акту про порушення зобов'язань за договором на постачання електричної енергії № 14428 від 01.11.2017 р. ОСОБА_6 у термін 3 днів з моменту отримання підписати акти про порушення зобов'язань, підпис скріпити печаткою та повернути на адресу ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (вул. Полякова, 13-в, м. Запоріжжя, 69098) один примірник акту про порушення зобов'язань до договору про постачання електричної енергії № 14428 від 01.11.2017р. У випадку, якщо протягом зазначеного терміну ТОВ "Керуюча компанія "Мрія" не отримає підписаний ПАТ "Запоріжжяобленерго" примірник акта про порушення зобов'язань або обґрунтованої відмови від підписання, акт буде вважаєтися підписаним, а збитки такими, що визнані ПАТ "Запоріжжяобленерго"».

У відповідь на лист ТОВ «КК «Мрія» директором з енергозбуту ПАТ «Запоріжжяобленерго» ОСОБА_6 підписано (направлено) позивачу лист за вих. від 10.04.18 № 007-33/5960, в якому зазначено, що (дослівно): «… Листом від 30.03.2018р. № 007-33/5407 ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило Вас про наявність об'єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі додаткових накладних по операціях з постачання електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії» до яких відноситься, зокрема, наявність у Товариства заборгованості по заробітній платі і значного податкового боргу, виникнення якого є наслідком регуляторних дій НКРЕКП, які полягають у вставленні для Товариства або нульового нормативу відрахувань коштів на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», або додаткових щодобових мільйонних відрахувань коштів з рахунків Товариства, внаслідок чого Товариство недоотримує кошти в обсязі, що необхідний для виплати заробітної плати, сплати податків та забезпечення здійснення ліцензійної діяльності. Звертаємо увагу, що обставини, викладені в листі ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 30.03.2018 р. № 007-33/5407, які тимчасово унеможливлюють реєстрацію Товариством, усіх без винятку податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, виникли не з вини ПАТ «Запоріжжяобленерго», та не залежать від волевиявлення Товариства. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи, на наведені в листі від 30.03.2018 р. № 007-33/5407 об'єктивні обставини, вважаємо, що, вина ПАТ «Запоріжжяобленерго» відсутня. Враховуючи вищевикладене, відсутність вини ПАТ «Запоріжжяобленерго» в ситуації, яка склалась щодо неможливості реєстрації податкових накладних в ЄРПН повертаємо Вам без підписання акти про порушення зобов'язань від 30.03.2018 р. № 14421, № 14415. № 14428 за договорами про постачання електричної енергії від 01.11.2017 р. № 14421, № 14415, № 14428».

Оскільки відповідач акти про порушення зобовязань до договору про постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428 не підписав, збитки в сумі 175 152,87 грн. не відшкодував, ТОВ «КК «Мрія» звернулось до суду із цієї позовною заявою.

Предметом судового розгляду по даній справі є вимоги позивача до відповідача про відшкодування збитків завданих неналежним виконанням укладеного між ними договору постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428 та вимог податкового законодавства щодо порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого позивач втратив право на податковий кредит у розмірі 175 152,87 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 175 152,87 грн. позивач, зокрема, посилається на порушення відповідачем вимог статей 201.1, 201.10 Податкового кодексу України (надалі ПК України), ст. ст. 224, 225 ГК України.

Згідно з приписами ст. ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог та заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом враховано, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із абз. 1 п. 201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У ст. 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; визначено права і обов'язки платників податку в цій сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно із п.п. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За п. 198.2 зазначеної статті, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього кодексу.

Норми ст. 201 ПК України, до яких відсилають правила п. 198.6 ст. 198 цього кодексу, регулюють відносини, пов'язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов'язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов'язки учасників податкових відносини, пов'язані зі складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов'язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.

Так, зокрема, згідно із приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України, … у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Системний аналіз перелічених вище податкових норм дає підстави дійти висновку, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК України, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладними і факт внесення їх до Реєстру в строки, встановлені законодавством.

В іншому випадку, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Судом враховано, що представник відповідача в суді стверджував, що позивач втратить право на включення сум ПДВ вказаних у відповідних податкових накладних до складу свого податкового кредиту лише в тому випадку, якщо складені податкові накладні не будуть зареєстровані відповідачем в ЄРПН протягом 1095 календарних днів з дати їх складання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено право юридичних осіб на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених до юрисдикції господарського суду.

Зі ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 20 ГК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів згідно ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України може бути відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України унормовано, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Одночасно, для учасника господарських відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом захисту його прав та законних інтересів.

За приписами ч. 2 ст. 224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Вбачається, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, тобто мають бути прямими.

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв'язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Так, одним з елементів, необхідних для стягнення збитків, є доведеність протиправних дій відповідача, в даному випадку доведення факту порушення правил чи порядку складання податкової накладної, невідповідність відомостей, які в ній відображені та ін., і такий факт повинен бути підтверджений належним та допустимим доказом, яким в даній ситуації може бути акт перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки.

Позивач посилався, зокрема, на те що інших механізмів для відновлення його порушеного права за спірним договором, крім стягнення з відповідача завданих ним збитків у судовому порядку він не вбачає.

ОСОБА_6, згідно із приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у звязку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобовязаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для зясування достовірності та повноти нарахування ним зобовязань з податку за такою операцією.

Підпунктом 78.1.9 п. 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, щодо платника податку подано скаргу:

- про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит;

- про ненадання таким платником податків акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит.

Враховуючи викладене, вбачається, що право позивача в разі нездійснення відповідачем реєстрації податкових накладних підлягає захисту шляхом подання позивачем до податкової декларації за відповідний звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача. У цьому випадку податковим органом здійснюється перевірка дотримання вимог податкового законодавства та вживаються заходи щодо усунення виявленого порушення.

Приписами ПК України (в т.ч. статтями 75-86) унормовано порядок проведення перевірок контролюючими органами, оформлення результатів таких перевірок, можливість подання заперечень у випадку незгоди з висновками перевірки та інше.

Тобто, проведення відповідних перевірок та встановлення фактів порушення в даному випадку відповідачем вимог податкового законодавства є виключною компетенцією відповідних контролюючих органів (Державної фіскальної служби України, відповідних податкових інспекцій), а відтак господарський суд не може підміняти державний орган і встановлювати факти, які віднесені до компетенції таких органів, зокрема фактів порушення Підприємством вимог податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16.09.15 № 21-1465а15, від 15.04.14 у справі № 21-29а14.

У своїх поясненнях позивач посилався також на те, що ним було подано заяву про допущення продавцем товарів/послуг до ДФС України.

Доказів того, що позивач скористався своїм правом на звернення до того чи іншого територіального органу ДФС України в порядку передбаченому п. 201.10 ст. 201 ПК України та подав до такого органу за звітний податковий період заяву із скаргою на відповідача щодо порушення останнім порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної та доказів того, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» вчинено дії щодо оформлення податкового кредиту за вищезазначеною процедурою суду не надано та не повідомлено суду про причини, які перешкоджають позивачу надати суду відповідні докази.

В письмових поясненнях третьої особи, а саме Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначено, що до Офісу ВПП ДФС не надходила заява ТОВ «КК «Мрія» із скаргою та розрахунковими документами щодо сплати податку у звязку із придбанням товарів/послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про те, що позивачем не доведено, що дії/бездіяльність відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила позивача можливості отримати відшкодування ПДВ.

Судом також враховано, що за змістом підпункту 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) це плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до приписів ст. 1201 ПК України, за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обовязок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 % суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 % суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 % суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 % суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів ...

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів в обґрунтування факту застосування контролюючими органами штрафних санкцій до позивача у цій справі (замовника за договором) або його посадових осіб з підстав несвоєчасної реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних та/або розрахунків коригувань до податкової накладної та/або оформлення її з помилками за договором постачання електричної енергії від 01.11.17 № 14428. Також не надано доказів здійснення позивачем відповідних витрат, тобто оплати суми штрафу, який застосовано до замовника (позивача) контролюючим органом у звязку із виявленим порушенням податкового законодавства.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивачем не доведено своєчасного використання всіх передбачених податковим законодавством способів для реалізації свого права на віднесення сум податку до податкового кредиту, а також недоведеність того, що контролюючим органом було застосовано до позивача штрафні санкції та, у звязку із цим, позивач поніс витрати (збитки), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як стягнення збитків, через відсутність у його діях складу цивільного правопорушення.

З підстав викладених вище, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «КК «Мрія» до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення 175 152,87 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 236, 237, 238, 240, 241, ст. ст. 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.06.18

Суддя В.Л. Корсун