ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/21451/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного спеціалізованого підприємства "Екоцентр"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018р.

у складі колегії суддів: М.А. Руденко - головуючий, М.А. Дідиченко, Є.Ю. Пономаренко

за позовом державного спеціалізованого підприємства "Екоцентр"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Еско Україна"

про стягнення 91 114,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Державне спеціалізоване підприємство "Екоцентр" звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Еско Україна" про стягнення 91 114,38 грн. боргу, з яких 90 880,08 грн. основного боргу та 234,30 грн. 1,5% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих позивачем робіт у червні та липні 2017 року відповідно до умов договору №30/17 від 17.01.2017р.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі №910/21451/17 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 90 880,08 грн. боргу, 234,30 грн. 1,5% річних та 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до затверджених сторонами обсягів радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ "Еско Україна" на 2017 рік позивачем проводились роботи з оперативного індивідуального дозиметричного контролю, вартість яких за період червень - липень 2017 року склала 90 880,08 грн. Зобов'язання з оплати вказаних робіт відповідачем не виконані, акти прийому - передачі виконаних робіт не повернуті.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018р. у справі №910/21451/17 рішення місцевого господарського суду скасоване, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Апеляційний господарський суд виходив із того, що за змістом договору №30/17 послуги надаються виконавцем у відповідності до заявок замовника, натомість доказів отримання позивачем відповідних заявок на надання послуг в період червень, липень 2017 року, позивачем не надано.

Також суд зазначив, що згідно з умовами договору №30/17 підставою для проведення оплати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги є підписаний сторонами акт наданих послуг, натомість позивачем не надано доказів надсилання та отримання відповідачем актів виконаних робіт від 01.08.2017р. №168 на суму 60 794,33 грн. та від 14.08.2017р. №200 на суму 30 085,75 грн. Судом відхилено посилання позивача на отримання вказаних актів представником відповідача 22.11.2017р. наручно з огляду на відсутність доказів зазначеного.

Апеляційний господарський суд, керуючись ст. ст. 76, 79 ГПК України, відхилив посилання позивача на те, що виконання робіт підтверджується "Обсягами радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ "Еско Україна" до договору від 17.01.2017р. №29/17, оскільки за змістом титульного листа вищевказаних Обсягів останні відносяться до іншого договору, а саме договору № 29/17 від 17.01.2017р. Крім того, в даних Обсягах до договору від 17.01.2017 №29/17 місцем контролю вказано: м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-б, тоді як місцем надання послуг за договором №30/17 вказано: Київська обл., м. Чорнобиль, вул. Шкільна, буд.6.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ДСП "Екоцентр", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

Скаржник вказує на порушення судом ч. 1 ст. 901 ЦК України, та зазначає, що за результатами радіаційно-екологічного моніторингу та радіаційно-дозиметричного контролю, що проведені підвідомчим підрозділом ДСП "Екоцентр", складено Реєстр виконаних робіт/наданих послуг за червень та липень 2017р.

На підтвердження факту надання відповідачу послуг скаржник надає до касаційної скарги копію Результатів радіаційно-екологічного та радіаційно-дозиметричного контролю котельні м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-Б, які були направлені на адресу відповідача супровідним листом 03.07.2017р. та Звіт про виконання плану робіт у липні та червні 2017р.

Також скаржник стверджує, що ДСП "Екоцентр" призначене відповідальним підприємством за радіаційно-дозиметричний контроль та моніторинг, і Обсяги радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ "Еско Україна" на 2017 рік є єдиним документом, який поширюється на всі послуги, які надаються позивачем відповідачу.

Зазначає, що відповідно до Регламенту радіаційно-дозиметричного контролю в зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення відповідач зобов'язаний забезпечувати систематичний контроль радіаційного стану, забезпечувати контроль скидів та викидів, тощо.

Посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм ст. ст. 76-79 ГПК України скаржник вказує, що суд не звернув уваги на Реєстр відправлених бухгалтерських документів за вересень 2017 року з відміткою відповідача про отримання 22.11.2017р. актів здачі-приймання робіт.

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

17 січня 2017 року між ДСП "Екоцентр" як виконавцем та ТОВ "Енергосервісна компанія "Еско Україна" як замовником укладено договір №30/17, згідно з п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується провести відбір проб на території замовника та надати послуги, у відповідності до заявок замовника та калькуляції вартості послуг (додаток №1), який є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору замовник, в свою чергу, оплачує надані виконавцем послуги на підставі актів наданих послуг, підписаних обома сторонами.

В п. 3.1 договору визначено, що фактична вартість наданих послуг за договором визначається виходячи з фактично наданого виконавцем та прийнятого замовником обсягу послуг та узгодженої сторонами вартості.

Згідно з п. 4.1 договору підставою для проведення оплати за надані виконавцем та прийняті замовником послуги є підписаний сторонами акт наданих послуг.

За умовами п. 4.2 договору оплата замовником наданих послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця після затвердження сторонами акта наданих послуг протягом 10 календарних днів.

Відповідно до п. 5.1 договору місце надання послуг: вул. Шкільна, буд. 6, м. Чорнобиль, Київська область. Надання послуг за договором в цілому підтверджується складеним у двох примірниках актом наданих послуг.

Відповідно до п. п. 5.2, 5.3 договору виконавець не пізніше 5 робочих днів передає замовнику підписаний акт наданих послуг, а замовник протягом 5 робочих днів із дня одержання акта наданих послуг, підписаного виконавцем, направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову. У мотивованій відмові від підтвердження отримання послуг замовник зазначає перелік недоліків, які виконавець повинен усунути за власний рахунок і строки їх усунення.

За умовами п. 7.4 договору, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання за цим договором замовник на вимогу виконавця повинен сплатити 1,5% річних від простроченої суми оплати.

Позивач направив відповідачу претензію від 16.08.2017р. №42-1054, в якій вимагав сплатити борг в сумі 90 880,08 грн.

30 серпня 2017р. відповідач надав відповідь, в якій вказав, що ТОВ "Енергосервісна компанія "Еско Україна" в червні та липні 2017 року не замовляло послуг у позивача, тому вимога сплатити борг в сумі 90 880,08 грн. є необґрунтованою.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як правильно враховано апеляційним господарським судом, відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказана норма кореспондується з нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України в редакції, яка діяла на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Відхиляючи подані позивачем доказів, апеляційний господарський суд обгрунтовано послався на ст. ст. 76 та 79 ГПК України, за якими належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Встановивши недоведеність наявності заявки відповідача на виконання умов договору № 30/17 від 17.01.2017 р., відсутність доказів надсилання відповідачу актів здачі-приймання виконаних робіт та підписання їх зі сторони відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд відхиляє посилання скаржника на додані до касаційної скарги матеріали, оскільки в силу ст. 300 ГПК України, Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні чи постанові.

Як вбачається із встановлених судами обставин, позов заявлений на підставі договору № 30/17 від 17.01.2017 р., згідно з умовами якого виконавець проводить відбір проб на території замовника та надає послуги у відповідності до заявок замовника.

Як встановлено апеляційним господарським судом, заявок відповідач позивачу не надавав.

Посилання скаржника на те, що відповідно до Регламенту радіаційно-дозиметричного контролю в зоні відчуження і зоні безумовного (обов'язкового) відселення відповідач зобов'язаний забезпечувати систематичний контроль радіаційного стану, забезпечувати контроль скидів та викидів, тощо, не спростовують того факту, що спірні правовідносини сторін виникли на підставі договору, і в силу ст. 627 ЦК України сторони є вільними у визначенні умов договору.

Апеляційний господарський суд відхилив посилання позивача на Обсяги радіаційно-дозиметричного контролю ТОВ "Еско Україна" на 2017 рік, оскільки по-перше, вони відносяться до договору № 29/17 від 17.01.2017р., а по-друге, в даних Обсягах місцем контролю вказано м. Чорнобиль, вул. Радянська, 71-б, тоді як місцем надання послуг за договором №30/17 вказано: Київська обл., м. Чорнобиль, вул. Шкільна, буд.6.

Аргументи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм ст. ст. 76-79 ГПК України та не взяття до уваги реєстру відправлених бухгалтерських документів за вересень 2017 року з відміткою відповідача про отримання 22.11.2017р. актів здачі-приймання робіт, також визнаються Судом необгрунтованими, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, апеляційним судом відхилено посилання позивача на отримання актів представником відповідача 22.11.2017р. наручно з огляду на відсутність доказів зазначеного. Вказане свідчить, що надані позивачем та оцінені апеляційним господарським судом докази не є належними в розумінні ст. 76 ГПК України.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного спеціалізованого підприємства "Екоцентр" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018р. у справі №910/21451/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач