ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018р. Справа №914/236/18

За позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Львівська обл., м. Радехів
до відповідача:Радехівської міської ради Львівської області, Львівська обл., м. Радехів
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, Львівська обл., Радехівський р-н, с. Середпільці
про:визнання поновленим договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди
Суддя Крупник Р.В. Секретар Палюх Г.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 04.06.2018р.)
від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність №480 від 30.05.2018р.)
від третьої особи:ОСОБА_5 адвокат (ордер на надання правової допомоги ЛВ №126759 від 13.05.2018р.)

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

08.02.2018р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1(надалі Позивач) до Радехівської міської ради Львівської області (надалі Відповідач) про визнання поновленим договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди.

Ухвалою від 13.02.2018р. суд залишив без руху позовну заяву ФОП ОСОБА_1 та надав позивачу строк для усунення недоліків. У звязку з усуненням допущених недоліків, ухвалою від 03.03.2018р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи по суті на 02.04.2018р. (з урахування ухвали про виправлення описки).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2018р. суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 26.04.2018р.

Ухвалою від 26.04.2018р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено розгляд підготовчого засідання на 21.05.2018р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.05.2018р. залучено до участі у справі ФОП ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та відкладено розгляд підготовчого засідання на 31.05.2018р.

Ухвалою від 31.05.2018р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 07.06.2018р.

Представник позивача в судове засідання 07.06.2018р. з'явився, надав пояснення по суті позовних вимог. 06.06.2018р. через канцелярію суду подав пояснення по справі б/н від 05.06.2018р.

Представник відповідача в судове засідання 07.06.2018р. з'явився, надав заперечення по суті позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання 07.06.2018р. з'явився, надав заперечення по суті позовних вимог.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Заявлений позов позивач обґрунтовує тим, що 16.03.2011р. між Радехівською міською радою ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до якого у строкове, платне користування позивача було передано земельну ділянку площею 0,0010 га, кадастровий № :01:006:0030, яка знаходиться по вул. Л. Українки у м. Радехові, стоком на 5 років. Договір зареєстровано 27.07.2012р. в УДЗК у Радехівському районі. У звязку з наближенням закінчення дії договору та бажанням позивача і надалі використовувати земельну ділянку, останній 27.06.2017р. звернувся до відповідача з заявою, в якій просив відповідача поновити дію договору на новий строк на умовах попереднього договору. Однак, всупереч ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» відповідач у місячний термін не розглянув заяву про поновлення договору та не направив позивачеві листа-повідомлення про прийняте рішення.Позивач вражає, що ч. 1-5 та ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено різні випадки поновлення договорів оренди, натомість недотримання орендарем вимог ч. 3 ст. 33 Закону та відповідно втрата у звязку з цим переважного права на поновлення договору не може виключати поновлення договору між сторонами в порядку ч. 6 ст. 33 Закону. Після закінчення дії договору та враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо продовження дії договору протягом одного місяця після закінчення дії договору, позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та справно оплачує орендні платежі, а тому останній вважає, що наявні всі підстави для задоволення позовних вимог та поновлення дії договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

Аргументи відповідача.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що за умовами п. 7 укладеного між сторонами договору оренди землі, після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 35 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Проте, всупереч положенням договору заява про поновлення дії договору була подана позивачем з порушенням 35-денного строку на звернення. Більше того, до заяви про поновлення дії договору позивачем (як це встановлено ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі») не долучено проекту додаткової угоди; також не подано витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, витягу з ДЗК України про земельну ділянку. Розглянувши заяву позивача про поновлення дії договору, Радехівською міською радою прийнято рішення №25 від 29.11.2017р., яким зокрема, вирішено вважати припиненим 27.07.2017р. укладений між сторонами договір та надано заперечення щодо його поновлення. Виходячи з того, що позивач звернувся до міської ради з заявою, при вирішенні питання про поновлення дії договору необхідно на думку відповідача, застосовувати норми ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», якими зокрема, передбачено, що до листа-повідомленняпро поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Оскільки до заяви не було додано проекту додаткової угоди, позивачем не дотримано порядку реалізації переважного права на укладення договору, а тому в позові слід відмовити.

Аргументи третьої особи:

Третя особа просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки по-перше, до листа-повідомлення позивачем не було долучено проекту договору, по-друге, переважно право на поновлення договору орендар має у випадку, якщо таке поновлення не суперечить інтересам третіх осіб. В даному випадку тимчасова споруда ФОП ОСОБА_1, яка розташована на орендованій земельній ділянці встановлена не у відповідності до протипожежних норм, а саме порушує інсоляцію в приміщенні магазину ФОП ОСОБА_6, а також встановлена на відстані менше 9 м., що не відповідає ДБН 360-92, НАПБ Ф.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні».

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

16.03.2011р. між Радехіською міською радою (Орендодавцем) та підприємцем ОСОБА_1 (Орендарем) укладено договір оренди землі, на виконання якого у строкове, платне користування позивача передано земельну ділянку площею 0,0010 га, в т.ч. забудовані землі 0,0010 га, кадастровий №:01:006:0030 по вул. Л. Українки у м. Радехові для обслуговування торгового кіоску.

Договір оренди землі зареєстрований в УДЗК у Радехівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.07.2012р. за №05835.

27.07.2012р. земельна ділянка площею 0,0010 га, кадастровий №:01:006:0030 була передана відповідачеві, що підтверджується Актом приймання-передачі земельної ділянки від 27.07.2012р.

Згідно п. 7 ОСОБА_7 оренди землі, такий укладено на 5 (пять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 35 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У звязку з наближенням закінчення дії ОСОБА_7 оренди землі, позивач звернувся до відповідача з заявою б/н від 27.06.2017р., в якій просив, зокрема, поновити дію ОСОБА_7 оренди землі, укладеного щодо земельної ділянки 0,0010 га, кадастровий №:01:006:0030 по вул. Л. Українки. Заява зареєстрована у Радехівській міській раді 27.06.2017р. за вх. №535.

Як стверджується позивачем та не заперечується відповідачем, відповідь на вищезазначену заяву Радехівською міською радою не направлялося.

29.11.2017р. Радехівською міською радою прийнято рішення №25, яким вирішено, зокрема, вважати припиненим договір оренди земельної ділянки, укладений між Радехівською міською радою та ПП ОСОБА_1 на право користування земельною ділянкою площею 0,0010 га в м. Радехові по вул. Л. Українки та заперечити у його поновленні у звязку з тим, що тимчасова споруда (торговий кіоск) встановлена з порушенням будівельних та протипожежних норм; запропоновано ФОП ОСОБА_8 перенести тимчасову споруду на місце, встановлене комплексною схемою розміщення тимчасових споруд по вул. Л. Українки (навпроти магазину «Щедрий кошик»); надано ФОП ОСОБА_1 дозвіл через ліцензовану проектну організацію виготовити паспорт привязки розміщення тимчасової споруди площею 10,20 кв.м. по вул. Л. Українки (навпроти магазину «Щедрий кошик»), який подати на розгляд та затвердження сесії.

Як вбачається з позовної заяви, враховуючи факт ненадіслання відповідачем позивачеві протягом 1 місяця після закінчення строку договору заперечення щодо поновлення договору оренди землі, а також факт користування позивачем після закінчення дії договору та по сьогоднішній день земельною ділянкою та сплату орендної плати, позивач вважає, що є підстави для визнання договору поновленим шляхом укладення додаткової угоди

ОЦІНКА СУДУ.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 31 Закону, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2011р. між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди землі строком на 5 років. Разом з тим, цей договір зареєстрований в УДЗК у Радехівському районі лише 27.07.2012р., про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №05835.

У постанові Верховного Суду України від 18.01.2017р. у справі №6-2777цс16 міститься правовий висновок про те, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації договору оренди, а отже починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

З огляду наведене, строк укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_7 закінчився 27.07.2017р.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону, яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до ч. 1-5 ст. 33 Закону, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною ч. 6 ст. 33 Закону передбачено іншу підставу для поновлення договору оренди землі:у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Положеннями ч. 8-11 ст. 33 Закону передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, зазначає, що ст. 33 Закону містить дві окремі підстави реалізації переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі, а тому втрата переважного права на поновлення договору передбаченого положеннями ч.1-5 ст.33 Закону не може виключати поновлення договору між сторонами в порядку ч. 6 ст. 33 Закону.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до правового висновку ОСОБА_9 Верховного Суду, викладеного в постанові від 10.04.2018р. у справі №594/376/17-ц, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2 - 5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В цей же час, згідно позиції ОСОБА_9 Верховного Суду для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди;

- до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, враховуючи статтю 33 Закону та правову позицію ОСОБА_9 Верховного Суду, суд робить висновок, що поновлення договору оренди землі в порядку ч.6 ст.33 Закону являється одним із двох самостійних випадків поновлення договорів передбачених вказаною статтею. Разом з тим, реалізація права на таке поновлення здійснюється з дотриманням певної процедури. Зокрема, слід зазначити, що положення ч.6 ст.33 Закону не передбачають окремої процедури (порядку та строків) повідомлення орендарем про намір продовжити строк дії договору на підставі вказаної частини. Відтак статтю 33 Закону необхідно розглядати комплексно, а тому поновлення договору на підставі положень ч.6 ст.33 Закону відбувається за сукупності передбачених нею умов, в тому числі і дотримання орендарем встановленої положеннями частин 2-5 ст.33 Закону процедури повідомлення орендодавця про намір поновити строк дії договору із доданням проекту додаткової угоди про таке поновлення.

Суд зазначає, що у випадку недотримання чи неналежного дотримання орендарем процедури повідомлення орендодавця про бажання поновити договір на новий термін (положення ч.2 та ч.3), в останнього відсутні правові підстави для розгляду клопотання орендаря та надання своїх письмових заперечень в строки передбачені статтею 33 Закону. Відтак за наявності вказаних обставин, відсутніми є також і підстави для поновлення договору оренди землі в порядку передбаченому частиною шостою вказаної статті.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що позивач всупереч положенням ст.33 Закону повідомила відповідача про бажання поновити договір на новий строк за 30 днів до закінчення строку дії договору, а не у строк встановлений договором (не пізніше як за 35 днів до закінчення строку дії договору).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем не було додано до листа-повідомлення проекту додаткової угоди. Судом встановлено, що проект додаткової угоди від 28.07.2017р. котру позивач просить визнати укладеною, нею не направлявся відповідачу. Вказане визнається як представником позивача, так і підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів направлення цього проекту.

А тому, в ході розгляду справи судом встановлено відсутність таких юридичних фактів, котрі згідно наведеної вище позиції ОСОБА_9 Верховного Суду необхідно встановити для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону, а саме:

- повідомлення орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- додання орендарем до листа-повідомлення проекту додаткової угоди.

В силу положень ч. 8-11 ст. 33 Закону передбачено, що в судовому порядку може оскаржуватися відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди. В даній справі, за відсутності дотримання процедури повідомлення відповідача про поновлення договору та направлення йому проекту додаткової угоди, останній не вважається таким, що зволікає в укладенні цієї угоди, а тому вимоги про визнання її укладеною в судовому порядку є безпідставними.

ОСОБА_5 того, заслуговують на увагу доводи відповідача про безпідставність позовних вимог через те, що позивач неналежно виконувала свої обов'язки за договором оренди (належність виконання цих обовязків є необхідною умовою для поновлення дії договору).

Зокрема, як вбачається з укладеного між сторонами ОСОБА_7 оренди землі, Радехівська міська рада має право вимагати від підприємця ОСОБА_1, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та дотримання місцевих правил забудови населених пунктів (п.25 ОСОБА_7).

Позивач, в свою чергу, зобовязана виконувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження, зокрема, використовувати земельну ділянку відповідно до цільового призначення та належно отримувати в санітарному стані земельну ділянку (п.23 і п.28 ОСОБА_7).

В пунктах 3 та 14 ОСОБА_7 передбачено, що земельна ділянка передавалася в оренду для обслуговування торгового кіоску площею 0,00054 га.

ОСОБА_5 цього, як вбачається із наданого позивачем акту від 09.02.2001р. вибору земельної ділянки для встановлення металевого торгового для підприємця ОСОБА_1 в центральній частині м. Радехова по вул. Л.Українки та проекту відведення земельної ділянки, спірна земельна ділянка надавалася позивачці для встановлення металевого торгового кіоску площею 5,4 кв.м. (2.70м. х 2.0м.).

Разом з тим, згідно акту обстеження земельної ділянки від 24.05.2018р., складеного комісією з питань землекористування, архітектури, будівництва та екології, на день проведення обстеження спірної земельної ділянки на ній розташований торговий кіоск ФОП ОСОБА_1 розміром 3,40м. х 3.10м., що становить 10,54 кв.м.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що всупереч умовам укладеного ОСОБА_7 оренди землі, позивач використала орендовану земельну ділянку не для обслуговування кіоску площею 5,4 кв.м. (2.70м. х 2.0м.), а для встановлення торгового кіоску площею 10,54 кв.м., що на 0,54 кв.м. перевищує саму площу земельної ділянки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність юридичних фактів, які необхідні для поновлення договору оренди землі в порядку ч.6 ст.33 Закону, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, сплачений судовий збір за подання позовної заяви у справі, залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 46, 50, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2018р.

Суддя Крупник Р.В.