ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/119/18

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Аганіні В.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №45 від 19.02.2018р.

відповідача: не зявився,

розглянувши справу №916/119/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Рені-Лайн (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188; поштова адреса: 68800, Одеська область, м. Рені, Рені-3, а/с 42) до Державного підприємства „ОСОБА_2 морський торговельний порт (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188) про визнання недійсною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні документи суду щодо їх вирішення та ходу судового розгляду:

1. Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що між ТОВ «Рені-Лайн» та ДП «ОСОБА_2 морський торговельний порт» було укладено договір №36/02 на право тимчасового користування землею на правах оренди від 25.11.2002р. 01.12.2003р. між ТОВ «Рені-Лайн» та ДП «ОСОБА_2 морський торговельний порт» було укладено додаткову угоду до договору №36/02 від 25.11.2002р., відповідно до якої товариство отримало додаткову земельну ділянку площею 2750кв.м., у звязку з чим загальна площа орендованої земельної ділянки загалом склала 8900кв.м. У фактичне користування земельні ділянки було передано за актами від 06.12.2002р., від 01.12.2003р. Між сторонами 19.02.2015р. укладено додаткову угоду до договору №36/02 від 25.11.2002р., згідно умов якої підвищено орендну плату та встановлено ставку орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі (орендованої земельної ділянки на території СЕЗ «Рені»).

2. Позивач вказує, що згідно п.1 ст.1 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені» спеціальна економічна зона «Рені» створюється на строк 30 років на території міста Рені Одеської області, загальною площею 94,36га в межах земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_2 морському торговельному порту. Державний акт на право постійного користування землею №1-ОД №004891 відповідачем отриманий 14.11.1996р. ТОВ «Рені-Лайн» зареєстровано як субєкт спеціальної економічної зони «Рені» 30.08.2002р. за №5, про що ОСОБА_2 державною адміністрацією видане свідоцтво.

3. Із позову вбачається, що на запит позивача ОСОБА_3 у ОСОБА_2 районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області листом №554/116-17 від 28.09.2017р. повідомив, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2 міської ради Ренійського району Одеської області затверджена рішенням ОСОБА_2 міської ради №681-VI від 24.12.2013р.

4. Також, позивач зазначає, що п.3.2. договору №36/02 від 25.11.2002р. передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни ставки земельного податку та у випадках, передбачених чинним законодавством. Проте, зміни ставки земельного податку не відбулось так само, як і не відбулось змін чинного законодавства, що вимагали б цього. На думку позивача, підстави встановлення орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на території СЕЗ «Рені» відповідачем належним чином не було обґрунтовано у розрахунку. Та такий розрахунок позивач вважає помилковим, оскільки відповідно до додатка №4 до рішення ОСОБА_2 міської ради №855-VI від 23.01.2015р. ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки. За викладених підстав позивач вважає, що додаткова угода від 19.02.2015р. до договору від 25.11.2002р. на право тимчасового користування землею на умовах оренди має бути визнана недійсною.

5. Відповідач проти позову заперечує, подав відзив на позов від 14.05.2018р. за вх.№9612/18, де вказує, що відповідно до п.3.2. договору від 25.11.2002р. №36/02 на право тимчасового користування землею на умовах оренди розмір орендної плати переглядається у разі зміни ставки земельного податку, розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Як зазначає відповідач, відповідно до вказаного пункту договору змінився розрахунок орендної плати у звязку із прийняттям ОСОБА_2 міською радою рішення від 27.05.2015р. №893-VI, яким передбачено встановлення орендної плати за землю у м. Рені з 2015 року в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду. Також, відповідач зауважує, що відповідно до Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р. «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», а саме до п.1 Примітки до нього: для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, застосовується із значенням 2.0. Тобто, відповідно до підзаконного акту змінився коефіцієнт НГО з 1 на 2, що є також причиною необхідності внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди від 19.02.2015р. між ТОВ «Рені-Лайн» та ДП «РМТП». Відповідач вважає, що при укладенні додаткової угоди було додержано усі вимоги, вказані у ст.203 ЦК України, вона була укладена за вільним волевиявленням сторін, яке відповідало їх внутрішній волі.

6. Позивачем подано відповідь на відзив відповідача від 29.05.2018р. за вх.№10545/18, де вказується, що у ДП «РМТП», як органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені», відсутні повноваження щодо зміни ставок орендної плати. Також, позивач зазначає, що рішення ОСОБА_2 ради №893-VI від 27.05.2015р. не може мати відношення до додаткової угоди від 19.02.2015р., оскільки вона датована датою, що передує даті названого рішення. Позивач відмічає, що із листа ОСОБА_3 у ОСОБА_2 районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області №554/116-17 від 28.09.2017р. вбачається, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2 затверджена рішенням ОСОБА_2 міської ради №681-VI від 24.12.2013р., із чого позивач робить висновок про те, що нормативна грошова оцінка земель міста ОСОБА_2 є чинною, введена в дію рішенням ОСОБА_2 міської ради №681-VI від 24.12.2013р. з 01.01.2015р. та не змінювалась, а отже, не відбулось зміни нормативної грошової оцінки, ставки земельного податку, змін чинного законодавства, що вимагали б цього, з огляду на що відсутні були підстави вносити зміни в розмір орендної плати станом на дату укладання спірної угоди.

7. Ухвалою суду від 12.02.2018р. відкрито провадження по справі №916/119/18 в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на „12 березня 2018 р. о 12год.00хв.

8. Ухвалою суду від 12.03.2018р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 14.05.2018р. з врахуванням клопотання відповідача від 12.03.2018р. за вх.№2-1483/18, відкладено підготовче засідання суду на 25.04.2018р. о 10год.30хв.

9. Ухвалою суду від 25.04.2018р. відкладено підготовче засідання суду на 10.05.2018р. о 14год.20хв.

10. У судовому засіданні 10.05.2018р. оголошено перерву до 14.05.2018р. о 14год.30хв.

11. Ухвалою суду від 14.05.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 30.05.2018р. о 12год.00хв.

12. У судовому засіданні 30.05.2018р. оголошено перерву до 13.06.2018р. о 13год.45хв.

13. Клопотання сторін від 12.03.2018р. за вх.№5679/18 про ознайомлення з матеріалами справи, від 10.05.2018р. за вх.№9368/18 про долучення доказів до матеріалів справи були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

14. 25.11.2002 р. між ОСОБА_2 морським торговим портом (орендодавець) та ТОВ «Рені-Лайн» (орендар) було укладено договір №36/02 на право тимчасового користування землею на умовах оренди, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку на території першого вантажного району, площею 6150кв.м., згідно з планом землекористування, що додається, яка розташована за адресою: м.Рені, Одеської області, що знаходиться у землекористуванні ОСОБА_2 морського торгового порту. Земельна ділянка передається в оренду з метою реалізації перевантаження зерна, згідно з Інвестиційним Проектом (свідоцтво №5 від серпня 2002р. про реєстрацію субєкта СЕЗ «Рені»). Орендар вступає у строкове платне користування ділянкою у термін, вказаний у договорі, але не раніше підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі землі (п.п.1.1., 2.1. договору).

15. За умовами п.п.3.1., 3.2., 3.3. договору №36/02 від 25.11.2002р. орендна плата визначається на підставі Закону України «Про оренду землі» і становить 1137,80 грн. в місяць (без ПДВ). Розмір орендної плати переглядається у разі зміни ставки земельного податку, її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Орендна плата перераховується орендарем орендодавцю щомісячно, не пізніше 25 числа поточного місяця.

16. Відповідно до п.7.1. договору №36/02 від 25.11.2002р. його укладено строком на 27 років, та він діє з 01.12.2002р. по 31.12.2029р.

17. Умови цього договору зберігають силу протягом всього терміну дії договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в чинності зобовязань орендаря щодо орендної плати до виконання зобовязань. Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п.п.7.2., 7.3. договору №36/02 від 25.11.2002р.).

18. Фактично обумовлену договором №36/02 від 25.11.2002р. земельну ділянку передано товариству у користування на підставі акту прийому-передачі ділянки землі, розташованої на території СЕЗ, від 06.12.2002р.

19. 01.12.2003р. між ОСОБА_2 морським торговим портом (орендодавець) та ТОВ «Рені-Лайн» (орендар) укладено угоду про зміни до договору №36/02 від 25.11.2002р., згідно якої визначено загальну площею орендованої земельної ділянки у розмірі 8900кв.м., у звязку з переданням відповідачу у користування додаткової земельної ділянки площею 2750кв.м. На виконання умов додаткової угоди від 01.12.2003р. складено відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки площею 8900кв.м. від 01.12.2003р.

20. 19.02.2015р. між ДП «ОСОБА_2 морський торговельний порт» (орендодавець) та ТОВ «Рені-Лайн» (орендар) було укладено додаткову угоду до договору №36/02 від 25.11.2002р., відповідно до умов якої сторони узгодили внести зміни в п.3.1. договору, виклавши його в наступній редакції: «Плата за тимчасове користування земельною ділянкою становить без ПДВ 7269,14грн. в місяць з урахуванням відшкодування витрат. Нарахування ПДВ на суму плати за тимчасове користування здійснюється у порядку, визначеному законодавством.». Ці зміни діють з 01.01.2015р. та є невідємною частиною договору у відповідності до ч.3 ст.631 ЦК України, сторони встановили, що умови угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладання і діють протягом строку договору (п.п.1, 2 додаткової угоди).

21. Додаткову угоду від 19.02.2015р. зареєстровано в книзі договорів на право тимчасового користування землею 10.09.2015р. №18.

22. Орендована позивачем земельна ділянка належить відповідачу на праві постійного користування, на що вказує рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради народних депутатів №252 від 17.10.1996р., державний акт на право постійного користування №1-ОД №004891 від 14.11.1996р.

23. Також, позивачем подано до справи розрахунок за користування земельною ділянкою ДП «РМТП» ТОВ «Рені-Лайн» від 2015р., складений в одноособовому порядку ДП «РМТП», в якому визначено такі показники як: площа земельної ділянки, площа покриття території, ставка орендної плати за землю (3%), первісна вартість складських площадок, залишкова вартість площадок, амортизація складських площадок, площа складських площадок, площа портової території, вартість електроенергії, освітлення портової території, орендна плата за землю, амортизація покриття території, доля витрат на освітлення території, плата за користування земельною ділянкою. При цьому, ані із договору №36/02 від 25.11.2002р., ані із додаткових угод до нього та самого розрахунку не вбачається, що він є додатком до зазначених договору та додаткових угод.

24. Із листа Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Одеської області №06/1105-1141 від 23.10.2017р. вбачається, що встановлений рішенням ОСОБА_2 міської ради від 27.05.2015р. №893-VI розмір орендної плати за землю для субєктів СЕЗ «Рені» підлягає застосуванню виключно при укладенні договорів оренди землі між ОСОБА_2 міською радою та субєктами СЕЗ «Рені», та жодним чином не впливає на формування розміру орендної плати за землю за договорами між субєктами СЕЗ «Рені» та ДП «ОСОБА_2 морський торговельний порт».

25. У листі №544/116-17 від 28.09.2017р., адресованому ТОВ «Рені-Лайн» ОСОБА_3 у ОСОБА_2 районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області повідомив, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2 міської ради Ренійського району Одеської області розроблена ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на підставі договору, укладеного між ОСОБА_2 міською радою та субєктом оціночної діяльності ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та затверджена рішенням ОСОБА_2 міської ради №681-VI від 24.12.2013р.

26. Рішенням ОСОБА_2 міської ради Ренійського району Одеської області від 24.12.2013р. №681- VI «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Рені Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Рені Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області, введено в дію затверджену технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Рені з 01.01.2015р., припинено з 01.01.2015р. дію нормативної грошової оцінки земель населеного пункту міста Рені Ренійського району Одеської області, розробленої у 2008 році ОРФ ДП «Центр ДЗК» та затвердженої рішенням ОСОБА_2 міської ради від 20.11.2008р. №990-V, зобовязано Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради з 01.01.2015р. здійснити перерахунок орендної плати за діючим договором оренди, уклавши з ними додаткові угоди.

27. Також, позивачем подано до справи додаток №4 до рішення ОСОБА_2 міської ради від 23.01.2015р. №855-VI, із якого вбачається, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 % від їх нормативної грошової оцінки.

28. Згідно рішення ОСОБА_2 міської ради Ренійського району Одеської області №893-VI від 27.05.2015р. встановлено орендну плату за землю у м. Рені з 2015 року в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, встановлено орендну плату за землю в м. Рені з 01.06.2015р. в розмірі 4% нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки для субєктів «СЕЗ ОСОБА_2» - ТОВ «Укрчем», ТОВ «Рені-Лайн», ТОВ «Термінал Дунай», ТОВ «Рені-Термінал», ПП «РеніЛіс», ТОВ «Лагуна-Рені».

29. Як вбачається із поданого відповідачем витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №131/80-17 від 31.01.2017р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, складає 715681651,64грн.

30. За розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації №18/А-2001 від 19.01.2001р. створено орган господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - Державне підприємство «ОСОБА_2 морський торговельний порт» та затверджено Положення про нього.

31. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію субєкта спеціальної економічної зони «Рені» (ОСОБА_2 морський торговельний порт), виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 30.08.2002р., ТОВ «Рені-Лайн» є субєктом спеціальної економічної зони «Рені».

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

32. Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

33. Як передбачено ч.1 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

34. Положеннями ч.4 ст.124 Земельного кодеку України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

35. Як то передбачено ч.ч.1, 2 ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

36. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відносини, повязані з орендою земельних ділянок, на яких розташовані цілісні майнові комплекси підприємств, установ і організацій державної або комунальної власності, а також заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим, та їх структурних підрозділів, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (ст.ст.1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

37. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

38. Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

39. Згідно ч.ч.2, 3 ст.23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини.

40. За положеннями ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

41. Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.ч.1, 3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель»).

42. Частина 2 ст.18 Закону України «Про оцінку земель» передбачає, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

43. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон», спеціальна (вільна) економічна зона являє собою частину території України, на якій встановлюються і діють спеціальний правовий режим економічної діяльності та порядок застосування і дії законодавства України. На території спеціальної (вільної) економічної зони запроваджуються пільгові митні, валютно-фінансові, податкові та інші умови економічної діяльності національних та іноземних юридичних і фізичних осіб. Метою створення спеціальних (вільних) економічних зон є залучення іноземних інвестицій та сприяння їм, активізація спільно з іноземними інвесторами підприємницької діяльності для нарощування експорту товарів і послуг, поставок на внутрішній ринок високоякісної продукції та послуг, залучення і впровадження нових технологій, ринкових методів господарювання, розвитку інфраструктури ринку, поліпшення використання природних і трудових ресурсів, прискорення соціально-економічного розвитку України.

44. Статус і територія спеціальної (вільної) економічної зони, а також строк, на який вона створюється, визначаються Верховною Радою України шляхом прийняття окремого закону для кожної спеціальної (вільної) економічної зони. На території спеціальної (вільної) економічної зони діє законодавство України з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом або законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони. Закон про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони не може суперечити цьому Закону (ст.ст.2, 4 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон»).

45. Положення ч.2 ст.8 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» передбачають, що місцеві Ради народних депутатів та місцеві державні адміністрації здійснюють свої повноваження на території спеціальної (вільної) економічної зони з урахуванням специфіки її статусу, визначеної законом про її створення.

46. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» органами управління спеціальних (вільних) економічних зон незалежно від їх типу є: місцеві Ради народних депутатів та місцеві державні адміністрації в межах своїх повноважень; орган господарського розвитку і управління спеціальної (вільної) економічної зони, що створюється за участю суб'єктів економічної діяльності України та іноземних суб'єктів такої діяльності. Функції цього органу може бути покладено на одного із суб'єктів економічної діяльності спеціальної (вільної) економічної зони.

47. Згідно ч.1 ст.11 Закон України «Про загальні засади створення і функціонування спеціальних (вільних) економічних зон» функції та повноваження органу господарського розвитку і управління спеціальної (вільної) економічної зони визначаються законом про створення конкретної спеціальної (вільної) економічної зони.

48. Спеціальна економічна зона "Рені" (далі - СЕЗ "Рені") створюється на строк 30 років на території міста Рені Одеської області загальною площею 94,36 гектара в межах земельної ділянки, наданої у користування ОСОБА_2 морському торговельному порту. Оригінал карти СЕЗ "Рені" зберігається в ОСОБА_2 міській раді. Органами управління СЕЗ "Рені" є: Одеська обласна державна адміністрація; ОСОБА_2 районна державна адміністрація; ОСОБА_2 міська рада та її виконавчий комітет у межах своїх повноважень; орган господарського розвитку і управління СЕЗ "Рені". До сфери повноважень ОСОБА_2 міської ради та її виконавчого комітету також належать: укладення з органом господарського розвитку і управління СЕЗ "Рені" генеральної угоди про передачу йому в користування земельних ділянок та природних ресурсів місцевого значення, розташованих на території СЕЗ "Рені". Органом господарського розвитку СЕЗ "Рені" є юридична особа, утворена ОСОБА_2 районною державною адміністрацією за поданням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради. До компетенції органу господарського розвитку і управління СЕЗ "Рені" належать: організація облаштування території СЕЗ "Рені"; організація і контроль за будівництвом об'єктів виробничої та невиробничої інфраструктури та розвиток мережі комунікаційних зв'язків; укладення договорів на виконання підрядних робіт щодо облаштування території СЕЗ "Рені", будівництва об'єктів виробничої та невиробничої інфраструктури, розвитку мережі комунікаційних зв'язків; укладення в установленому порядку договорів про експлуатацію об'єктів інфраструктури СЕЗ "Рені"; укладення з суб'єктами СЕЗ "Рені" у межах повноважень, наданих ОСОБА_2 міською радою, договорів оренди земельних ділянок та використання природних ресурсів місцевого значення; видача дозволів суб'єктам СЕЗ "Рені" на будівництво нових господарських об'єктів, що реалізують на території СЕЗ "Рені" інвестиційні проекти, затверджені виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради; підготовка пропозицій ОСОБА_2 міській раді щодо ставок орендної плати, розмірів плати за комунальні послуги, тарифів; здійснення разом з відповідними органами заходів щодо забезпечення законності і правопорядку, економічної та екологічної безпеки на території СЕЗ "Рені"; складання та подання статистичної звітності про функціонування СЕЗ "Рені" відповідно до законодавства України; виконання інших функцій та повноважень, визначених в положенні (статуті) та переданих до його компетенції іншими органами управління СЕЗ "Рені" (ч.1 ст.1, 3, абз.3 ч.5 ст.4, ч.ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені»).

49. Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

50. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

51. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

52. Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

53. Положення ст.58 Конституції України визначають, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

54. Приписи п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 6.11.2009р. №9 передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

55. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

56. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

57. Положення ч.ч.1, 2 ст.75 ГПК України визначають, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з іншою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

58. Таким чином, як судом встановлено вище, позивач на умовах оренди користувався земельною ділянкою на підставі укладеного із ДП «РМТП» договору №36/02 від 25.11.2002р. В подальшому 19.02.2015р. між ТОВ «Рені-Лайн» та ДП «РМТП» було укладено додаткову угоду до договору №36/02 від 25.11.2002р., умовами якої встановлено ставку орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на території СЕЗ «Рені».

59. При цьому, як стверджує відповідач, підставою для укладення спірної додаткової угоди стало прийняття ОСОБА_2 міською радою рішення від 27.05.2015р. №893-VI, яким передбачено встановлення орендної плати за землю у м. Рені з 2015 року в розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, а також визначення наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016р. для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, у значенні 2.0.

60. Натомість, як свідчать матеріали справи, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_2 міської ради Ренійського району Одеської області затверджена рішенням ОСОБА_2 міської ради №681-VI від 24.12.2013р., згідно з яким також введено в дію затверджену технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Рені з 01.01.2015р.

61. Наявна у справі копія додатку №4 до рішення ОСОБА_2 міської ради №855-VI від 23.01.2015р. свідчить про те, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1% від їх нормативної грошової оцінки.

62. Однак, за твердженням відповідача, при розрахунку орендної плати він керувався рішенням ОСОБА_2 міської ради від 27.05.2015р. №893-VI, яке, як ним визначено, врегульовує розмір орендної плати в 3% з 01.06.2015р., тоді як спірну угоду укладено 19.02.2015р., тобто, за чотири місяці до введення процентних показників орендної плати у розмірі 3%.

63. Твердження відповідача про те, що зміна відповідно до підзаконного акту коефіцієнту НГО з 1 на 2, спричинила у відповідності до умов договору №36/02 від 25.11.2002р. підставність внесення змін в розмір орендної плати, не є обґрунтованим, оскільки за умови перерахунку орендної плати за іншим коефіцієнтом НГО не обраховувалась би орендна плата за тривідсотковим показником, з огляду на що її сума була б відмінною від тієї, що визначена умовами додаткової угоди від 19.02.2015р.

64. Між тим, умови п.3.2. договору №36/02 від 25.11.2002р. передбачають, що розмір орендної плати переглядається у разі зміни ставки земельного податку та у випадках, передбачених чинним законодавством. Так як зміни у застосуванні відсоткових показників орендної плати у відношенні до НГО відбулись лише із прийняттям ОСОБА_2 міською радою рішення від 27.05.2015р. №893-VI, яке не розповсюджує свою дію на орендні відносини, що склались до його прийняття, відсутні підстави для розрахунку орендної плати за тривідсотковим показником.

65. До таких висновків суд дійшов ще з врахуванням того, що у ДП «РМТП», як органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені», відсутні повноваження щодо зміни ставок орендної плати.

66. Положення ч.4 ст.11 ГПК України визначають, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

67. Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-ІV від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

68. Положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначають, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

69. В контексті цієї норми Європейський суд з прав людини у власних рішеннях наголошує на необхідності захисту майнового інтересу, що може мати вираження у легітимному очікуванні отримання захисту, зокрема, права на грошові кошти.

70. Так, в рішенні ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України» визначено наступне: «заявник мав щонайменше «законні сподівання» на дохід відповідно до пункту договору про доларовий еквівалент суми в гривні, і це сподівання може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. У згаданому рішенні також зазначено, що дії управління юстиції можна розцінити як такі, що звели нанівець «законні сподівання» заявника за договором і позбавили його, зокрема, умови, на яку він погодився під час укладання договору.

71. Також, згідно рішення ЄСПЛ по справі Інтерсплав проти України скаржник отримав судовий захист за обставин встановлення наявності у скаржника майнового інтересу, що закріплений у законодавстві України та захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

72. Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» суд дійшов висновку, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст. 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи повязана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

73. Таким чином, набувши статусу субєкта спеціальної економічної зони, ТОВ «Рені-Лайн» погодився на обмеження його майнових прав, що виразились у встановленні з боку органів управління СЕЗ «Рені» ставки орендної плати за оренду майна у названій зоні, та мав справедливі очікування на рівних з іншими субєктами СЕЗ «Рені» отримувати у користування в СЕЗ «Рені» земельні ділянки, без встановлення до нього додаткових дискримінаційних умов в частині ставок орендної плати. Однак, через неналежне адміністрування органом господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - ДП «РМТП», у якого, як свідчать положення ч.1 ст.1, 3, абз.3 ч.5 ст.4, ч.ч.1, 2 ст.5 Закону України «Про спеціальну економічну зону «Рені», відсутні владні повноваження на встановлення розмірів орендної плати, змушений був у певний період нести тягар сплати суми орендної плати, що є значно більшою, ніж передбачена законодавством. Звідси, є порушеним право позивача на реалізацію його законних сподівань щодо ефективного користування своєю власністю належними йому грошовими коштами з метою провадження ефективного господарювання в СЕЗ «Рені».

74. За таких обставин, судом було перевірено всі обставини, на які послався позивач, як на підставу своїх вимог про визнання недійсним додаткової угоди від 19.02.2015р., а також обставини, що покладено відповідачем в обґрунтування заперечень, досліджено чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, за результатами чого встановлено невідповідність спірної угоди положенням чинного законодавства щодо встановленого у спеціальній економічній зоні «Рені» для її субєкта, яким є позивач, відсоткового показнику у співвідношенні до НГО розрахунку орендної плати за орендовану у органу господарського розвитку і управління СЕЗ «Рені» - ДП «РМТП» земельну ділянку, з огляду на що дана позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

75. Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

76. За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 1762грн., які підлягають відшкодуванню платнику за рахунок відповідача, внаслідок задоволення його позовних вимог, у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, код 22478794) повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду від 19.02.2015р. до договору №36/02 від 25.11.2002р. на право тимчасового користування землею на умовах оренди, укладену між Державним підприємством «ОСОБА_2 морський торговельний порт» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, код 22478794).

3. Стягнути з Державного підприємства «ОСОБА_2 морський торговельний порт» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рені-Лайн» (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, код 22478794) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.06.2018р.

Суддя І.А. Малярчук