ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1254/18

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс", смт. Межова, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 77482грн.88коп., інфляційної складової у розмірі 32190грн.38коп., 3% річних у розмірі 7621грн.78коп. та пені у розмірі 28676грн.82коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №14-84 від 14.04.2017р.

Від відповідача: ОСОБА_2, розпорядження №145-к від 18.05.2018р.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 77482грн.88коп., інфляційної складової у розмірі 32190грн.38коп., 3% річних у розмірі 7621грн.78коп. та пені у розмірі 28676грн.82коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1258/15-БО-3 від 19.12.2014р. в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за поставлений природний газ.

Внаслідок порушення відповідачем зобов'язань зі сплати заборгованості за поставлений природний газ, позивач заявив до стягнення борг за договором купівлі-продажу природного газу №1258/15-БО-3 від 19.12.2014р., за актом приймання-передачі природного газу отриманого в березні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.04.2015 року по 11.05.2015 року пеню в розмірі 1646грн.73коп. та 3% річних в розмірі 82грн.34коп.; на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в квітні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.05.2015 року по 08.06.2015 року пеню в розмірі 773грн.32коп. та 3% річних в розмірі 38грн.67коп.; на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в грудні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.01.2016 року по 03.01.2017 року пеню в розмірі 26256грн.77коп. та 3% річних в розмірі 7500грн.78коп. Також, позивачем нараховано на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в грудні 2015 року (з урахуванням оплат) інфляційну складову за загальний період з 01.02.2016 року по 30.11.2017 року в розмірі 32190грн.38коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2018р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 16.05.2018р., не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся господарським судом належним чином, відзиву на позов не надав, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2018р. закрито підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2018р.

16.05.2018р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній повідомляє, що станом на 16.05.2018р. у відповідача наявна заборгованість за договором №1258/15-БО-3 від 19.12.2014р. за спожитий природній газ, яка становить 24093грн.12коп. Також, відповідач посилається на те, що позовну заяву з додатками ним не отримано та з розрахунком інфляційних страт, 3% річних, пені не ознайомлений.

У судовому засіданні 16.05.2018р. оголошувалась перерва до 12.06.2018р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2018р. у звязку з відрядженням судді, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2018р.

У судовому засіданні 14.06.2018р. представник відповідача повідомив суд, що заборгованість за отриманий природній газ за договором купівлі-продажу природного газу №1258/15-БО-3 від 19.12.2014р. сплачена в повному обсязі. Позивач підтвердив відсутність заборгованості відповідача в частині основного боргу. Крім того, відповідач просить суд відмовити у задоволенні нарахованих позивачем 3% річних, пені та інфляційної складової на підставі статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, встановив.

19.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі-продавець/позивач) та Дніпропетровським обласним комунальним підприємством "Межівський комунсервіс" (далі-покупець/відповідач) підписано договір №1258/15-БЮ-3 купівлі-продажу природного газу (далі-договір).

У період з 12.02.2015 року по 15.12.2015 року між сторонами укладалися наступні додаткові угоди: №1 від 12.02.2015р., №2 від 23.03.2015р., №3 від 15.04.2015р., №4 від 25.05.2015р., №5 від 30.06.2015р., №6 від 29.07.2015р., №7 від 30.07.2015р., №8 від 21.10.2015р., №9 від 22.10.2015р., №10 від 02.11.2015р., № 11 від 25.11.2015р., №12 від 15.12.2015р. (ах. 21-32).

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі-газ), на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі-споживачам покупця).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 200 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів.

За умовами пункту 3.4. договору, викладеного в редакції додаткової угоди №9 від 22.10.2015р.(а.с.29), не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується, надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства три примірника акту приймання-передачі, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа повертає покупцю та газорозподільному/газовидобувному/газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У разі, якщо покупець не надає або несвоєчасно надає продавцю акти приймання-передачі природного газу, обсяги фактичного використання газу встановлюються відповідно до даних газорозподільного/газовидобувного/газотранспортного підприємства, а вартість газу розраховується продавцем відповідно до умов, зазначених в пункті 5.2.

У разі, якщо при складані/підписані акту приймання-передачі природного газу у сторін виникають розбіжності щодо вартості газу, переданого за договором, сторони врегульовують спірні питання відповідно до умов договору або в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, обсяги використання встановлюються відповідно до даних газорозподільного/газовидобувного /газотранспортного підприємства, а вартість газу розраховується продавцем відповідно до умов, зазначених в пункті 5.2.

Пункт 5.1. договору, викладений в редакції додаткової угоди №8 від 21.10.2015р.(а.с.28), ціна на природний газ розміщується на офіційному веб-сайті продавця. Тарифи на транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ магістральними та розподільними трубопроводами установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Відповідно до пункту 5.2. договору (з урахуванням внесених змін додатковими угодами №1 від 12.02.2015р., №2 від 23.03.2015р., № 3 від 15.04.2015р., №4 від 25.05.2015р., №5 від 30.06.2015р., №6 від 29.07.2015р., №8 від 21.10.2015р., №9 від 22.10.2015р., №11 від 25.11.2015р. а.с.21-31), ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -6384грн.70коп., крім того ПДВ-20% - 1276грн.94коп., всього з ПДВ - 7661грн.64коп.; з 1 лютого 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -6180грн.70коп., крім того ПДВ-20% - 1236грн.14коп., всього з ПДВ - 7416грн.84коп.; з 1 березня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -9444грн.70кои., крім того ПДВ-20% - 1888грн.94коп., всього з ПДВ - 11333грн.64коп.; з 1 квітня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -8000грн.20коп., крім того ПДВ-20% - 1600грн.04коп., всього з ПДВ - 9600грн.24коп.; з 1 травня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -7388грн.20коп., крім того ПДВ-20% - 1477грн.64коп., всього з ПДВ - 8865грн.84коп.; з 1 липня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу 7395грн.40коп., крім того ПДВ-20% - 1479грн. 10коп., всього з ПДВ - 8874грн.60коп.; з 1 жовтня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -7421грн.10коп., крім того ПДВ-20% - 1484грн.22коп., всього з ПДВ - 8905грн.32коп.; з 1 листопада 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу -7288грн. 12коп., крім того ПДВ-20%, всього з ПДВ - 8745грн.74коп.; з 1 грудня 2015 року ціна газу становить до сплати за 1000 куб.м. природного газу - 7292грн.58коп., крім того ПДВ-20%, всього з ПДВ - 8751грн.10коп.

За умовами пункту 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 6.3. передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем на поточний рахунок продавця з урахуванням вимог статті 19.1 Закону України «Про теплопостачання» та зараховується як оплата за газ, поставлений продавцем покупцю в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

Сторони погоджуються, що при перерахуванні коштів в призначені платежу посилання на номер договору є обов'язковим.

У разі якщо оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця і на нього надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобов'язується здійснити будь-які дії в межах чинного законодавства для виконання пункту 6.1. цього договору.

Додатковою угодою №12 від 15.12.2015 року сторони доповнили пункт 6.3. наступним абзацом: «Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором або якщо погашення такої заборгованості передбачено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписаними сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 та/або договорами про організацію взаєморозрахунків, підписаними сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року №375».

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу природній газ за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. на загальну суму 910678грн.98коп., що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу від 31.12.2015р. на суму 229879грн.84коп., від 28.02.2015р. на суму 168362грн.27коп., від 31.03.2015р. на суму 178856грн. 17коп., від 30.04.2015р. на суму 52686грн.12коп., від 31.10.2015р. на суму 50128грн.05коп., від 30.11.2015р. на суму 99893грн.89коп., від 31.12.2015р. на суму 130872грн.64коп. Зазначені акти підписані та скріплені печатками сторін, (а.с. 33-39).

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідач не здійснив остаточний розрахунок отриманого природного газу, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 77482грн.88коп. за актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2015р., що і стало причиною даного спору.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідачем надано докази сплати заборгованості за період з січня 2018 року по червень 2018 року у сумі 77482грн.88коп., що підтверджується наступними платіжними дорученнями №36 від 31.01.2018р. на суму 13347грн.44коп., №68 від 28.02.2018р. на суму 13347грн.44коп., №108 від 29.03.2018р. на суму 13347грн.44коп., №133 від 25.04.2018р. на суму 13347грн.44коп., №253 від 12.06.2018р. на суму 10745грн.68коп., №179 від 24.05.2018р. на суму 13347грн.44коп. (а.с.66-69, 94, 96).

Позивач з даним позовом звернувся до суду 27.03.2018 року, таким чином, відповідачем сплачено борг у сумі 26694грн.88коп. до подання даного позову та у період розгляду даного спору - у сумі 50788грн.00коп.

Відповідно до частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження в частині стягнення суми основного боргу в сумі 50788грн.00коп., сплачені під час розгляду справи у звязку з відсутністю предмету спору. В частині стягнення суми основного боргу в сумі 26694грн.44коп., сплаченого до подачі даного позову до суду, відмовити у задоволені.

Крім того, позивачем нараховано на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в березні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.04.2015 року по 11.05.2015 року пеню в розмірі 1646грн.73коп. та 3% річних в розмірі 82грн.34коп.; на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в квітні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.05.2015 року по 08.06.2015 року пеню в розмірі 773грн.32коп. та 3% річних в розмірі 38грн.67коп.; на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в грудні 2015 року (з урахуванням оплат) за загальний період з 15.01.2016 року по 03.01.2017 року пеню в розмірі 26256грн.77коп. та 3% річних в розмірі 7500грн.78коп.

Також, позивачем нараховано на заборгованість за актом приймання-передачі природного газу отриманого в грудні 2015 року (з урахуванням оплат) інфляційну складову за загальний період з 01.02.2016 року по 30.11.2017 року в розмірі 32190грн.38коп.

Відповідач просив суд відмовити у задоволенні нарахованих позивачем 3% річних, пені та інфляційної складової на підставі статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Відповідно до приписів цього Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, с кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

За приписами частини першої статті 5 цього Закону реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до частини 3 ст. 7 наведеного вище Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Частина 3 ст. 7 Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є нормою прямої дії, оскільки застосування приписів ч. 3 ст. 7 цього Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом, зокрема, застосування даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, і застосування процедури, передбаченої ст.ст. 1, 2, 3 Закону, за умови погашення заборгованості до набрання чинності цим Законом.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 07.02.2018 у справі №927/1152/16, від 15.03.2018 у справі № 904/10736/16.

Списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.01.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Відповідачем сплачено заборгованість за спожитий природний газ за актами приймання-передачі природного газу від 31.12.2015р. на суму 229879грн.84коп., від 28.02.2015р. на суму 168362грн.27коп., від 31.03.2015р. на суму 178856грн. 17коп., від 30.04.2015р. на суму 52686грн.12коп., від 31.10.2015р. на суму 50128грн.05коп., від 30.11.2015р. на суму 99893грн.89коп. до 30.01.2016р.

Враховуючи норми Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", у задоволенні нарахованих позивачем пені у сумі 2420грн.05коп. та 3% річних у сумі 121грн.01коп. за загальний період з 15.04.2015 року по 08.06.2015 року слід відмовити.

За актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2015р. на суму 130872грн.64коп. відповідачем розрахунок здійснено частково в період з 29.09.2017 року по 25.04.2018 року.

Станом на 14.06.2018р. заборгованість відповідача перед позивачем погашена у повному обсязі, але погашення заборгованості за природний газ здійснено відповідачем після 30.11.2016 року, тобто після набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Сторонами не надано доказів реструктуризації кредиторської заборгованість за спожитий природний газ. Таким чином, відсутні правові підстави для застосування Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

З огляду на вимоги Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та враховуючи не здійснення відповідачем сплати заборгованості у повному обсязі за актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2015р., позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення пеню у сумі 26256грн.77коп. за період з 15.01.2016 року по 14.07.2016 року, 3% річних у сумі 7500грн.78коп. за період з 15.01.2016 року по 03.01.2018 року (з урахуванням оплат) та інфляційної складової у сумі 32190грн.38коп. за загальний період з лютого 2016 року по листопад 2017 року (з урахуванням оплат).

При перевірці розрахунків пені та 3% річних судом порушень не встановлено.

За результатом зробленого судом інфляційна складова задоволенню підлягає частково у суму 31571грн.79коп. У задоволенні інфляційної складової у сумі 618грн.59коп. слід відмовити.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми інфляційної складової у розмірі 31571грн.79коп., 3% річних у розмірі 7500грн.78коп., пені у розмірі 26256грн.77коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1737грн.64коп., підтверджені матеріалами справи.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 86, 91, 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" про стягнення суми основного боргу у розмірі 77482грн.88коп., інфляційної складової у розмірі 32190грн.38коп., 3% річних у розмірі 7621грн.78коп. та пені у розмірі 28676грн.82коп. задовольнити частково.

В частині стягнення суми основного боргу у розмірі 50788грн.00коп. провадження закрити.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 26694грн.88коп., пені у розмірі 2420грн.05коп., 3% річних у розмірі 121грн.01коп., інфляційної складової у розмірі 618грн.59коп. - відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського обласного комунального підприємства "Межівський комунсервіс" (; Місцезнаходження: 52900, Дніпропетровська область, Межівський район, смт. Межова, вул.. Центральна, буд. 8) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (; Місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Б.Хмельницького, 6) суму інфляційної складової у розмірі 31571грн.79коп., 3% річних у розмірі 7500грн.78коп., пеню у розмірі 26256грн.77коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1737грн.64коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 14.06.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 20.06.2018р.

Суддя Р.Г. Новікова