ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/1089/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

Без виклику представників учасників апеляційного провадження

розглянувши питання про прийняття додаткової постанови до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі № 923/1089/17

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.04.2018 та додаткове рішення від 14.05.2018

суддя Павленко Н.А.

час та місце ухвалення: 13:26:20, м. Херсон

по справі № 923/1089/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс»

до відповідачів:

1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Тріус»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ОН-ЛАЙН»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Латифундист Медіа»

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» (Далі ТОВ «Таврида-Плюс») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом про визнання інформації, поширеної 17.08.2017 о 12 год. 30 хв. ТОВ «Агро-Тріус» (відповідач-1) та ТОВ «ОН-ЛАЙН» (відповідач-2) через мережу Інтернет, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ТОВ «Таврида-Плюс» на недоторканість ділової репутації та зобов'язання відповідачів спростувати таку інформацію шляхом поширення в мережі Інтернет тексту, запропонованого позивачем.

Позов обґрунтовано твердженням про невідповідність дійсності інформації стосовно ТОВ «Таврида-Плюс», розповсюдженої у мережі Інтернет.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 12.03.2018 на підставі ст.48 ГПК України залучено до участі у справі співвідповідача ТОВ «Латифундист Медіа».

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 26.04.2018 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.05.2018 з рахуванням ухвали від 24.05.2018 про виправлення описки, вимоги ТОВ «Агро Тріус» про стягнення з ТОВ «Таврида-Плюс» витрат на професійну правничу допомогу по справі № 923/1089/17 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ТавридаПлюс» на користь ТОВ «Агро-Тріус» 5000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ «Таврида-Плюс» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 26.04.2018 у справі № 923/1089/17 та додаткове рішення від 14.05.2018, здійснити розгляд справи по суті і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «ТавридаПлюс» в повному обсязі.

14.06.2018 через відділ діловодства суду ТОВ «Агро-Тріус» подало клопотання про відшкодування судових витрат та просило стягнути з ТОВ «Таврида-Плюс» 5 500 грн., з яких: 71 гривня - відправка відзивів на апеляційну скаргу сторонам, 2 500 гривень - підготування відзиву на апеляційну скаргу адвокатом, 1 050 гривень - витрати на проїзд, 1 879 гривень - добові на проживання та харчування на дві доби.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 рішення Господарського суду Херсонської області від 26.04.2018 та додаткове рішення від 14.05.2018 у справі № 923/1089/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврида-Плюс» залишено без задоволення.

Водночас при прийнятті зазначеної вище постанови, колегією суддів не вирішено питання про відшкодування судових витрат, яке надійшло до суду від ТОВ «Агро-Тріус».

У відповідності до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст.126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 ст.126 ГПК України).

Як зазначено вище, адвокат ТОВ «Агро-Тріус» подав клопотання про відшкодування судових витрат та просить стягнути з ТОВ «Таврида-Плюс» 5 500 грн., з яких: 71 гривня - відправка відзивів на апеляційну скаргу сторонам, 2 500 гривень - підготування відзиву на апеляційну скаргу адвокатом, 1 050 гривень - витрати на проїзд, 1 879 гривень - добові на проживання та харчування на дві доби.

Заявником до судового засідання на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу надано:

1. прибутковий касовий ордер № 01-02/18 від 12.04.2018 відповідно до якого адвокатом ОСОБА_1 прийнято від ТОВ «Агро-Тріус» 5 500 грн. у якому зазначено «Підстава: Договір про правову допомогу № 01-0/18, прийняття участі в розгляді справи Одеським апеляційним господарським судом. Справа № 923/1089/17. Дата засідання 14.06.2018».;

2. квитанцію до прибуткового касового ордера № 01-06/18 від 17.04.2018.

Проте, колегія суддів не приймає дані докази на понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки:

По - перше: Договір про надання правової допомоги від 01.02.2018 має номер №01-02/18, а не як зазначено в прибутково касовому ордері № 01-0/18;

По друге: прибутковий касовий ордер № 01-02/18 складено 12.04.2018, тобто раніше ніж рішення суду першої інстанції від 26.04.2018, яке є переглядом в даному апеляційному провадженні, а також раніше майже на 1,5 місяця ніж відкрито дане апеляційне провадження.

По- третє: кожна видача і кожне отримання готівкових грошових коштів мають бути документально підтверджені. Такими підтверджуючими документами в разі здійснення готівкових розрахунків через касу підприємства можуть бути прибутковий касовий ордер та видатковий касовий ордер, а також відомість на виплату готівки.

Відповідно до п. 3.3 глави 3 Положення, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2 до Положення), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

В четверте: заявником не надано видаткового касового ордеру на оплату послуг у розмірі 5 500,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, прибутково касовий ордер № 01-02/18 складено 12.04.2018, а квитанція до прибуткового касового ордера № 01-06/18 складена 17.04.2018, отже ці документи є окремими та не повязані один з одним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази оплати ТОВ «Агро-Тріус» послуг на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_1 у сумі 5 500 гривен за представництво інтересів товариства в Одеському апеляційному господарському суді.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010)

Питання справедливості розгляду не обовязково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Колегія судів відмовляє ТОВ «Агро-Тріус» у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат за розгляд справи в Одеському апеляційному господарському суді.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Тріус» про відшкодування понесених судових витрат у розмірі 5 500,00 гривень.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.