ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/433/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича про стягнення неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди в сумі 19 960,72 грн. -

за участю представників сторін:

Від позивача: Шелудько О.В. за довіреністю від 02.04.2018 № 01-36/17;

Від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича (далі - Відповідач) про стягнення неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди в сумі 19 960,72 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на прострочення Відповідачем виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/433/18; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; підготовче судове засідання призначено на 11.04.2018.

Ухвалою суду від 11.04.2018 підготовче засідання у справі № 916/433/18 відкладено на 07.05.2018.

Ухвалою суду від 07.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/433/18 до судового розгляду по суті на 23.05.2018.

Ухвалою суду від 23.05.2018 відкладено розгляд справи по суті на 11.06.2018.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Однак, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із пунктом 4 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини дев'ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.04.2017р. у справі № 916/3633/16 встановлено наступні обставини.

04 квітня 2012р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Сєровим Олегом Володимировичем (Орендар) було укладено договір нежилого приміщення №116/2, згідно умов п.1.1. якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу загальною площею 71,8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 20 (далі тестом об'єкт оренди).

Відповідно до п.1.3. Договору, термін дії Договору оренди:

з « 04» квітня 2012р. - з четвертого квітня дві тисячі дванадцятого року;

до « 04» березня 2015р. - до четвертого березня дві тисячі п'ятнадцятого року.

Пунктом 2.2. Договору за орендоване приміщення Орендар, зобов'язується сплачувати орендну плату в розмірі 777,94 (сімсот сімдесят сім) грн. 94 коп. за все приміщення (без урахування податку на додану вартість).

Зі змісту п.3.3. Договору вбачається, що Орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання, неналежного виконання Орендарем обов'язків, передбачених цим Договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов'язку припиняється через один рік з дня коли обов'язок повинен був бути виконаний.

У відповідності до п.5.5. Договору, за невиконання або неналежне виконання Орендарем обов'язків, передбачених п.4.1., п.4.2. абз. «а», «г», «е», «м», «л», п.4.3., п.4.8., п.4.9., п.4.13 цього Договору, Орендодавець має право достроково вимагати розірвання договору оренди у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Цей Договір набуває чинності з моменту з моменту підписання його сторонами; складено у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної сторони цього Договору (п.7.17. Договору).

25 травня 2015р. між сторонами було укладено додатковий договір №1, яким сторони погодили внесення змін до вищенаведеного договору оренди в частині строку його дії та розміру орендної плати.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.04.2017 ухваленого у справі № 916/3633/16, яке набрало законної сили 29.04.2017 позов Департаменту комунальної власності - задоволено частково. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення підвалу № 116/2 від 04.04.2012, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем Сєровим Олегом Володимировичем. Виселено фізичну особу-підприємця Сєрова Олега Володимировича з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 71,8 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 20, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича на користь департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати в сумі 6 850,22 грн., пеню в сумі 300,46 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 4 134,00 грн. В іншій частині позову - відмовлено.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.07.2017р. фактично рішення у справі № 916/3633/16 виконано, 17.07.2017р. виселено фізичну особу-підприємця Сєрова Олега Володимировича з нежитлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів Департамент комунальної власності Одеської міської ради звертається до господарського суду з вимогами про стягнення неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди в сумі 19 960,72 грн., з якої відповідно до розрахунку наданого до позовної заяви (а.с. 23) 8 043,59 грн. - заборгованість з орендної плати за період з січня 2017р. по 28.04.2017р., 772,75 грн. - пені за період з 16.02.2017 по 15.10.2017 та 11 144,38 грн. - неустойки за період з 29.04.2017 - 17.07.2017.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Приписами статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання. Зобов'язана сторона має право виконати зобов'язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов'язання. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Управнена сторона, приймаючи виконання господарського зобов'язання, на вимогу зобов'язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов'язання повністю або його частини.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно до вимогстаттей525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами першою та третьою статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно із частиною шостою статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно із статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з доказів поданих до матеріалів справи, а саме постанови від 17.07.2017 державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Задорожного М.І. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 16.05.2017 № 916/3633/16 про виселення Сєрова О.В. - вимоги виконавчого документа виконанні.

Отже, за невиконання обов'язку щодо повернення речі відповідачем позивач нарахував неустойку в розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 11 144,38 грн. (а.с. 23). Період визначений з після набрання рішенням у справі № 916/3633/16 законної сили до моменту фактичного виселення.

Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем, суд вважає розрахунок вірним, та таким що відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів.

Будь-яких доказів оплати Відповідачем неустойки в матеріалах справи не міститься.

Що стосується вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати за період з січня 2017р. по 28.04.2017 та суми пені за період з 16.02.2017 по 15.10.2017 суд зазначає, що заборгованість з орендної плати та пеня не є неустойкою в розумінні частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

Окрім того, слід зазначити, що предметом позову у справі № 916/433/18, позивачем самостійно визначено підстави саме неповернення об'єкту оренди, а не прострочення оплати за договором нежилого приміщення від 04.04.2012 № 116/2.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог, в частині пені та орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, суд вважає таким, що підлягає задоволенню позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення виконання обов'язку щодо повернення речі в розмірі 11 144,38 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича про стягнення неустойки за прострочення повернення об'єкта оренди в сумі 19 960,72 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича (65088, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, р/р 1909, МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області,) неустойку за прострочення повернення об'єкта оренди в розмірі 11 144,38 грн. та витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 983,72грн.

3. В решті позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Сєрова Олега Володимировича відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2018

Суддя О.Ю. Оборотова