ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1720/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Гаркуши К.О.

У справі:

за позовом Приватного підприємства "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник", м. Львів в особі Запорізької філії приватного підприємства "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення 61 049,52 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 ордер серія ЗП №026971 від 28.02.2018 р. адвокат

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність № 28 від 31.01.2018 р.

Суть спору:

Приватне підприємство "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник" в особі Запорізької філії приватного підприємства "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення 47 009,18 грн. - основного боргу, 2591,94 грн. - 3 % річних, 11 448,40 грн. інфляційних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по Договору № 15-1845-02 від 02.12.2015 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/1720/18, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.05.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено 04.06.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 14.06.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015 р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) укладений Договір № 15-1845-02 (далі - Договір), за умов п. 1.1. продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти та оплати продукцію, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна, строки поставки товару, умови поставки (відповідно до ІНКОТЕРМС правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної ОСОБА_1 в редакції 2010 року) та умови оплати, визначені в Специфікаціях, прикладених до даного договору, що становлять його невідємну частину.

Сума Договору на момент підписання, згідно Специфікації № 1, становить 9259,68 грн. із ПДВ і буде змінена на суму кожної наступної Специфікації, що підписується обома сторона (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору датою поставки автомобільним траспортом вважається дата, зазначена покупцем у товарно-транспортній накладній або видатковій накладній, що іменовані далі товаросупроводжувальні накладні. Перехід права власності зазначається у Специфікаціях прикладених до Договору, що становлять його невідємну частину.

Згідно п. 4.2. Договору розрахунки за поставлений товар здійснюється на підставі рахунка, на умовах зазначених у Специфікаціях, прикладених до Договору, що становлять його невідємну частину.

Відповідно до Специфікацій, які викладені у Додаткових угодах №№ 1-6 до Договору визначено умови оплати, а саме: по факту поставки в продовж 15-ти банківських днів після отримання товару. Оплата здійснюється на підставі фактичних рахунків.

У відповідності до Специфікації № 8, яка викладена у Додатковій угоді № 8 до Договору умовами оплати є 100 % попередня оплата. Оплата здійснюється на підставі фактичних рахунків. Оплата здійснюється на підставі фактичних рахунків.

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з урахуванням Специфікацій до Договору з поставки товару відповідачу та факт отримання останнім товару на загальну суму 54 363,32 грн. підтверджується наявними у матеріалах накладними, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 31- 33, 36,38, 40, 42, 44).

Відповідач свої зобов'язання за Договором виконав частково, внаслідок чого у нього утворився борг перед позивачем зі сплати товару на суму 47 009,18 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 47 009,18 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем за період з 26.10.2016 року по 18.04.2018 року відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано до сплати відповідачу: 3 % річних в сумі 2591,94 грн. та інфляційних в сумі 11 448,40 грн.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру 3 % річних та інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відзиві на позов відповідач пов'язує відсутність прострочення виконання грошового зобов'язання з його боку, у зв'язку з відсутністю доказів надсилання відповідачу рахунку на оплату за поставлений товар.

Суд вважає зазначити, що відсутність рахунку не спростовує наявності у покупця обов'язку з оплати отриманого товару, який у розумінні ст. 692 Цивільного кодексу України виникає на підставі самого факту його прийняття.

При цьому, проаналізувавши умови Договору та належно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, а, отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обовязку оплатити отриманий товар.

Таким чином, доводи відповідача викладені у відзиві на позов спростовуються матеріалами справи та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 47 009,18 грн. - основного боргу, 2591,94 грн. - 3 % річних, 11 448,40 грн. інфляційних.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б; ) на користь Приватного підприємства "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник" (79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 238-З; ) в особі Запорізької філії приватного підприємства "ОСОБА_1 дім "Галпідшипник" (69068, м. Запоріжжя, вул. Фонвізіна, буд. 8; ) 47 009,18 грн. (сорок сім тисяч дев'ять грн. 18 коп.) - основного боргу, 2591,94 грн. (дві тисячі п'ятсот дев'яносто одна грн. 94 коп.) - 3 % річних, 11 448,40 грн. (одинадцять тисяч чотириста сорок вісім грн. 40 коп.) - інфляційних, 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України 18 червня 2018 р.