ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018м. ДніпроСправа № 904/761/18
за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Приватного підприємства "РОМБУС-ПРИВАТ", м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Дніпровська міська рада, м. Дніпро

За участю Прокуратури Дніпропетровської області

про розірвання договору купівлі-продажу

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Духневич О.С. довіреність № 10/3-32 від 06.06.18

від відповідача: Ковальчук Н.В. довіреність від 01.03.18;

від третьої особи: Духневич О.С. довіреність № 7/10-117 від 17.01.18.

від прокуратури: Богомол О.М. посвідчення № 036676 від 11.12.15.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Ромбус-Приват", в якому просить:

- розірвати договір купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005 укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством "РОМБУС-ПРИВАТ", посвідчений 16.08.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., зареєстрований в реєстрі за № 5393, з урахуванням укладених договорів про зміни;

- зобов'язати Приватне підприємство «Ромбус-Приват» повернути за актом приймання-передачі Дніпровській міській раді об'єкт незавершеного будівництва, зазначений в договорі купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005 (зі змінами);

- визначити наслідки розірвання договору купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005 укладеного між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством «Ромбус-Приват», посвідченого 16.08.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 5393, з урахуванням укладених Договорів про зміни, на підставі ч. 3 ст. 652 ЦК України, шляхом повернення Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради ПП «Ромбус-Приват» грошових коштів в сумі 23378769,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням відповідачем умов спірного договору купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005.

Ухвалою суду від 28.02.2018 позовну заяву залишено без руху на підставі п.2 ч.1 ст.164 ГПК України. Надано строк для усунення недоліків.

Позивачем 14.03.2018 подана уточнена позовна заява, якою було усунуто існуючі недоліки. Згідно уточненої позовної заяви, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005, укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством «Ромбус-Приват», посвідчений 16.08.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., зареєстрований в реєстрі за № 5393, з урахуванням укладених договорів про зміни, у зв'язку з істотним порушенням відповідачем умов цього договору.

Ухвалою суду від 16.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 28.03.2018. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпровську міську раду.

Через канцелярію суду, 22.03.2018 від третьої особи надійшли пояснення у справі, в яких він підтримав позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідач 28.03.2018 звернувся до суду із клопотанням про призначення колегіального розгляду справи та клопотанням про відкладення підготовчого засідання у справі.

У підготовчому судовому засіданні 28.03.2018 було оголошено перерву до 18.04.2018.

Через канцелярію суду, 16.04.2018 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просить суд відмовити у позові, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами ані істотності порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу ГК «Парус», ані завдану позивачу та третій особі такими істотними порушеннями шкоду.

У підготовчому судовому засіданні 18.04.2018 було оголошено перерву до 25.04.2018.

Позивач 24.04.2018 подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що договір купівлі-продажу підлягає розірванню з огляду на звернення прокуратури м. Дніпро щодо нещасних випадків на території недобудованого готелю «Парус», наявність актів перевірки виконання відповідачем умов та вимоги договору купівлі-продажу незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус», наявність нещасного випадку вже після внесення змін до договору.

Через канцелярію суду від третьої особи надійшли пояснення на відзив, в яких зазначено, що основною причиною нещасних випадків, що мали місце на об'єкті незавершеного будівництва ГК «Парус», є безперешкодний доступ до будівельного майданчика, відсутність належної огорожі та охорони об'єкту. Що у свою чергу підтверджує факт неналежного виконання відповідачем умов п. 5.6 спірного договору купівлі-продажу.

У підготовчому засіданні 25.04.2018 було оголошено перерву до 15.05.2018.

Прокуратура Дніпропетровської області 15.05.2018 подала до суду заяву про вступ прокурора у справу № 904/761/18.

Відповідач 15.05.2018 подав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких зазначив, що наданий позивачем до матеріалів справи Витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000609 та Постанова Слідчого відділу Дніпропетровського Відділку поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 30 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження №0000609, жодним чином не підтверджують факту неналежної охорони Відповідачем ГК «Парус» та є юридично неспроможними доказами (повідомлені гр. ОСОБА_6 обставини його травмування належним чином не були перевірені уповноваженими органами, а фабула кримінального провадження, ґрунтується, фактично, на словах потерпілого).

В ухвалі суду від 15.05.2018 встановлено, що у суду відсутні підстави для ухвалення будь-яких окремих процесуальних документів з приводу вчинення прокурором зазначених дій, так само як і відсутні підстави для відмови господарським судом прокуророві у його вступі у справу, здійсненому шляхом повідомлення суду про свою участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. Вказано, що відповідне письмове повідомлення прокурора слід залучити до матеріалів справи, а участь прокурора в ній відобразити в описовій частині майбутнього судового рішення. Також, цією ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 14.06.2018. Відкладено підготовче засідання на 06.06.2018.

Ухвалами суду від 06.06.2018 у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Ромбус-Приват" про призначення колегіального розгляду справи № 904/761/18 відмовлено. Відкладено підготовче засідання на 13.06.2018. Зобов'язано Прокуратуру Дніпропетровської області надати до матеріалів справи копії матеріалів кримінальних проваджень № 0000609 та № 0001154, оригінали - для огляду у судовому засіданні.

Прокурор відділу прокуратури області подав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи копії матеріалів кримінальних проваджень № 0000609 та № 0001154.

Через канцелярію суду, 13.06.2018 відповідач подав додаткові пояснення, в яких зазначив, що посилання позивача, третьої особи та Прокуратури Дніпропетровської області у справі №904/761/18 на факти травмування 18.02.2017 та самогубства 01.05.2017 громадян на території об'єкту незавершеного будівництва - ГК «Парус» є юридично неспроможними доказами у даній судовій справі, оскільки вищеописані факти травмування та самогубства не могли мати місце на території ГК «Парус».

Представники сторін, третьої особи та Прокуратури Дніпропетровської області 13.06.2018 подали до суду заяву про надання згоди на розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову, надав пояснення у справі.

Представник третьої особи у судовому засіданні надав пояснення у справі, якими підтримав позовні вимоги позивача.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 13.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повідомлено строк складання повного тексту рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради, далі - позивач, продавець) та Приватним підприємством «Ромбус-Приват» (далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005 (далі за текстом - договір) у відповідності із нормами Закону України «Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва», рішень міської ради від 18.06.2003 № 36/10 «Про затвердження умов приватизації об'єктів незавершеного будівництва», від 30.07.2003 № 44/11 «Про включення незавершеного будівництвом готельного комплексу «Парус» до Переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом конкурсу» та від 08.12.2004 № 29/22 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.07.2003 № 44/11 «Про включення незавершеного будівництвом готельного комплексу «Парус» до Переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом конкурсу».

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець продає, а покупець купує незавершене будівництво готельного комплексу «Парус» загальною площею 40808,9 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, 5, згідно з умовами, які визначені у вказаному договорі.

Зазначений у цьому договорі об'єкт продано за 23 378 769,26 грн., в т.ч. ПДВ - 3896461,54 грн. (п. 1.6 договору).

Пунктом 5.4 договору було визначено обов'язок покупця закінчити будівництво об'єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю не пізніше 5 років з моменту укладення договору купівлі-продажу.

Сторонами 11.03.2010 було укладено договір про зміни № 1, яким, зокрема, п. 5.4 договору викладено у такій редакції: «Закінчити будівництво об'єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю не пізніше 10 років з моменту укладення договору купівлі-продажу. Продовження терміну завершення будівництва вирішується міською радою.» (а.с. 24-26 том 1).

Також, 22.08.2013 укладено договір про зміни № 2, яким п. 5.4 викладено у такій редакції: «Закінчити будівництво об'єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю до 16 серпня 2020 року. Продовження терміну завершення будівництва вирішується міською радою.» (а.с. 27-28 том 1).

Листом від 10.06.2015 № 711-2747вих15 прокуратура м. Дніпропетровська звернулась до в.о. Дніпропетровської міської ради проінформовано щодо непоодиноких нещасних випадків, які траплялись на об'єкті незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус» протягом 2014-2015 років, внаслідок яких загинуло 5 осіб, з них 2 неповнолітніх та 1 малолітня дитина. Основною причиною настання цих нещасних випадків, був безперешкодний доступ до будівельного майданчика готельного комплексу «Парус», відсутність належної огорожі та охорони незавершеного будівництва. Прокуратурою у листі зазначено, що нещасні випадки на території недобудованого готелю «Парус» набули суспільного резонансу та викликають занепокоєння мешканців м. Дніпропетровська (а.с. 32 том 1).

У зв'язку з вищевикладеним, сторонами 18.06.2015 було укладено договір про зміни № 3, яким п. 5.6 договору викладено у такій редакції: «Забезпечення вимог екологічної безпеки, техніки безпеки, охорони навколишнього середовища під час будівництва та подальшого введення в експлуатацію об'єкта. Забезпечення та наявності на території об'єкту незавершеного будівництва до моменту початку будівництва не менше двох, цілодобових стаціонарних, постів охорони. Забезпечення заходів для не допуску сторонніх осіб на територію об'єкту незавершеного будівництва» (а.с. 29-30 том 1).

Аналізуючи правову природу правовідносин, що склались, суд дійшов висновку що до них слід застосувати норми Конституції України, Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, тощо.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній на момент укладання спірного договору), приватизація державного майна (далі - приватизація) - це відчуження майна, що перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних а юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України.

Із змісту цієї статті вбачається, що метою продажу майна під час приватизації є насамперед виконання соціально-економічних завдань, отримання позитивного результату для суспільства, і вже в другу чергу - залучення коштів.

Зі змісту Договору купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005, вбачається що основною соціально-економічною метою продажу незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус» - є безпосереднє завершення будівництва за початковим призначенням або зі зміною профілю. Тобто - в широкому сенсі, метою є - усунення об'єкту незавершеного будівництва в одному з найкращих та видовищних місць територіальної громади та створення на його основі (або на його місці) об'єкту інфраструктури, який повинен стати прикрасою міста Дніпро, створити нові робочі місця, забезпечити надходження податків та зборів до місцевого та державного бюджетів.

Однак, замість отримання позитивного соціально-економічного ефекту, територіальна громада отримала негативний ефект.

Станом на день розгляду справи, незавершене будівництво готельного комплексу «Парус» наразі фактично є «довгобудовою» та «зоною відчудження» розташованою посеред одного з найкращих місць територіальної громади.

Разом з тим, такі обставини самі по собі, не можуть слугувати причиною для розірвання договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст.1 Конституції України, Україна є правовою державою.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству (стаття 13 Конституції України).

В статті 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід'ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов'язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров'я, життя і здоров'я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції (далі - Конвенція) ратифікована Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Статтею 2 Конвенції закріплено право на життя. А саме, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Отже, як Конвенцією та і Конституцією України найвищою цінністю держави визначено саме життя людини. А обов'язок держави - захищати життя людини. При цьому, держава зобов'язана захищати життя людини незалежно від раси, кольору шкіри, віросповідання чи соціального статусу.

Станом на день розгляду справи, незавершене будівництво готельного комплексу «Парус» є причиною непоодиноких нещасних випадків з людьми, наслідками яких є завдання шкоди здоров'ю чи позбавлення життя. Ці випадки траплялись на об'єкті незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус» протягом 2014-2015 років, внаслідок яких загинуло 5 осіб, з них 2 неповнолітніх та 1 малолітня дитина. Основною причиною настання цих нещасних випадків, був безперешкодний доступ до будівельного майданчика готельного комплексу «Парус», відсутність належної огорожі та охорони незавершеного будівництва. Нещасні випадки на території недобудованого готелю «Парус» набули суспільного резонансу.

Відповідно до Конституції України систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування, визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного майна», позивач наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу. Тобто, зі змісту вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що Дніпровська міська рада в особі Департаменту по роботу з активами ДМР у спірних правовідносинах із відповідачем здійснює представництво інтересу громади міста Дніпро, відповідно до Конституції України.

Під час здійснення контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу, з метою усунення соціальної небезпеки (яку створило незавершене будівництво готельного комплексу «Парус»), на вимогу позивача і було внесені зміни до п. п. 5.6 договору щодо забезпечення вжиття заходів для не допуску сторонніх осіб на територію об'єкту незавершеного будівництва.

Однак, незважаючи на ці умови договору, 18.02.2017 на території недобудованого готелю «Парус» знову стався нещасний випадок із громадянином ОСОБА_6, який в результаті падіння 18.02.2017 на території недобудованого готелю «Парус» отримав тяжких тілесні ушкодження.

Ці обставини підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000609. В матеріалах кримінального провадження №0000609 міститься Постанова про закриття кримінального провадження від 30.08.2018, яка має преюдиціальне значення для цієї справи в частині чи мала місце подія та з ким вона відбулась. Станом на день розгляду справи, Постанова є чинною.

Водночас, суд погоджується із доводами відповідача, що факт самогубства ОСОБА_7 не має відношення до цієї справи, а матеріали кримінального провадження № 0001154 є неналежним доказом, оскільки ця подія відбулась за межами території недобудованого готелю «Парус».

Докази, надані відповідачем, щодо забезпечення належної охорони об'єкту незавершеного будівництва ГК «Парус» (копії трудових книжок та накази про прийняття на роботу до ПП «Ромбус-Приват» на посаду охоронців чотирьох осіб (а.с. 18-29 том 2)), не можуть бути підставою для відмови в позові, оскільки вирішальним для цієї справи має наявність нещасного випадку. Адже, всі заходи, які вживались відповідачем, виявились неефективними.

Згідно із частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

В цих правовідносинах, територіальна громада замість отримання соціально-економічного позитивного результату отримала соціально-небезпечний об'єкт який створює загрозу життю та здоров'ю людей, і вже став причиною непоодиноких нещасних випадків.

Інших порушень договору, судом не встановлено.

Частиною 3 статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" передбачено, що у разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", у разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність, включаючи земельну ділянку. Порядок повернення в державну власність об'єктів приватизації в разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відносини, пов'язані з поверненням у державну власність об'єкта приватизації, відчуженого за результатами його продажу на аукціоні, за конкурсом або шляхом викупу, у разі розірвання договору купівлі-продажу цього об'єкта за рішенням суду у зв'язку з невиконанням умов договору або визнання судом його недійсним, врегульовані Порядком повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 18.01.2001.

У відповідності до п. 1 вказаного Порядку, об'єкт приватизації повертається до сфери управління державного органу приватизації, що проводив його відчуження за договором купівлі-продажу (далі - державний орган приватизації), для здійснення управління цим об'єктом згідно із законодавством до моменту відчуження його в результаті повторного продажу.

Цими ж нормативними актами врегульовано порядок повернення грошових коштів покупцю у випадку розірвання договору купівлі-продажу. Повернення грошових коштів не є предметом цього спору і не може бути вирішено судом в цьому провадженні. Разом з тим, у випадку порушення його прав та інтересів, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з цього приводу з окремим позовом.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005, укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради) (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75; ідентифікаційний код 3745458) та Приватним підприємством «Ромбус-Приват» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72; ідентифікаційний код 33396638), посвідчений 16.08.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5393, з урахуванням укладених договорів про зміни.

Стягнути з «Ромбус-Приват» (03150. м. Київ, вул. Червоноармійська, 72; ідентифікаційний код 33396638) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75; ідентифікаційний код 3745458) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Повне рішення складено 23.06.2018

Суддя М.О. Ніколенко