ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.2018 Справа № 920/359/18
м. Суми

За позовом Заступника керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області, м. Шостка, в інтересах держави в особі позивача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ,

до відповідачів: 1) Відділу освіти Дружбівської міської ради, м. Дружба, Ямпільський район, Сумська область,

2) Фізичної особи-підприємця Рудявки Ігоря Вікторовича, м. Дружба, Ямпільський район, Сумська область,

про визнання недійсними договорів

Суддя Котельницька В.Л.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від 1-го відповідача: не прибув

від 2-го відповідача: не прибув

прокурор: Дубова О.В. (посв. № 048448 від 24.10.2017)

При секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.

Суть спору: прокурор звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд: визнати недійсними договори від 05.02.2018 № 22 на закупівлю м'яса яловичини на суму 104550 грн.; від 05.02.2018 № 23 на закупівлю печінки курячої на суму 25900 грн.; від 05.02.2018 № 21 на закупівлю м'яса свинини на суму 153307 грн. та від 05.02.2018 № 20 на закупівлю м'яса курятини на суму 76320 грн., які укладені між Відділом освіти Дружбівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Рудявкою Ігорем Вікторовичем, а також стягнути з відповідачів на користь Прокуратури Сумської області 7048 грн. судового збору.

Представник позивача у судове засідання не прибув, будь-яких пояснень чи клопотань суду не подав, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач - Відділ освіти Дружбівської міської ради у судове засідання представника не направив, надіслав до суду заяву № 01-24/689 від 18.06.2018, відповідно до якої визнав позовні вимоги та просив суд справу розглядати без участі його представника у судовому засіданні.

Відповідач - Фізична особа-підприємець Рудявка Ігор Вікторович надіслав до суду заяву від 18.06.2018, відповідно до якої визнав позовні вимоги та просив суд справу розглядати без його участі у судовому засіданні.

На виконання вимог судової ухвали від 21.05.2018 прокурор надав пояснення стосовно підстав залучення до участі у справі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Сумській області. Розглянувши надані пояснення суд не вбачає правових підстав для залучення третьої особи.

Присутній у судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про повернення йому з державного бюджету 50% суми сплаченого при поданні позову судового збору у зв'язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У відповідності до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Правовідносини, пов'язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а недійсність (якщо така буде встановлена) договорів, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес».

Оспорювані договори, на думку прокурора, суперечать вимогам законодавства та призведуть до протиправного фінансування видатків державного бюджету на суму 360077,00 грн., унеможливлять раціональне та ефективне використання державних коштів та порушують фінансово-економічні основи держави і можуть спричинити істотну шкоду її інтересам.

Порушення процедури державних закупівель та укладення відповідних договорів унеможливлює раціональне та ефективне використання державних коштів і створює загрозу інтересам держави у подальшому.

Таким чином у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 7 п. 1, п. З Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 до одного із основних завдань Мінекономрозвитку віднесено забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері державних та публічних закупівель. Згідно з п. 4 Положення Мінекономрозвитку України відповідно до покладених на нього завдань формує та реалізовує державну політику у сфері державних закупівель, зокрема, розробляє та затверджує відповідні нормативно-правові акти; здійснює проведення моніторингу та аналізу системи державних закупівель; надає роз'яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель; здійснює в установленому порядку погодження застосування процедури закупівлі в одного учасника; погоджує навчальні програми з підготовки спеціалістів у сфері закупівель та підвищення їх кваліфікації; забезпечує видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель, безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель та функціонування безоплатного веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель; формує державне замовлення на постачання продукції для державних потреб і координує роботу державних замовників щодо його розміщення та виконання.

Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах, а саме щодо реалізації державної політики у сфері державних закупівель, є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, яким до цього часу не вжито заходів щодо оскарження результатів вищезгаданої закупівлі та договору, укладеного за наслідками її проведення, в судовому порядку.

За вказаних обставин прокурор вважає за доцільне звернутись до суду для представництва та захисту інтересів держави.

Враховуючи наявність підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором, зважаючи на дотримання прокурором вимог Закону України «Про прокуратуру», суд вважає правомірним звернення Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до поданого прокурором позову, Шосткинською місцевою прокуратурою вивчено законність здійснення закупівель продуктів харчування, замовником яких є Відділ освіти Дружбівської міської ради (перший відповідач), що знаходиться за адресою: 41220, Сумська обл. Ямпільський район, м. Дружба, вул. Михайлівська, 43, код ЄДРПОУ - 41071240.

Інформація про закупівлі опублікована в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Prozorro» за наступними номерами ID: UA-2018-02-06-000534-a (м'ясо яловичини), UA-2018-02-06-000268-a (печінка куряча), UA- 2018-02-06-000577-а (м'ясо свинини), UA-2018-02-06-000555-а (м'ясо куряче).

Відповідно до Річного плану закупівель, розміщеного в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Prozorro» 01.02.2018 (зміненого 02.02.2018) замовником передбачено придбання товарів в лютому 2018 року за КЕКВ 2230 «Продукти харчування» по коду ДК021-2015: 15111100-0 - Яловичина (номер ID: UA-P-2018-02-01-01 1202-с); ДК021-2015: 15112300-9 - Печінка свійської птиці (номер ID: UA-P-2018-02-01-012400-с); ДК021-2015: 15113000-3 - Свинина (номер ID: UA-P-2018-02-01-011 138-с); ДК021-2015: 15112130-6 - Курятина (номер ID: UA-P-2018-02-01-01 11187-с).

Також в Річному плані закупівель в полі «Процедура закупівлі» Замовником вказано «Звіт про укладений договір».

Відповідно до інформації, розміщеної в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Prozorro» за номерами ID: UA-2018-02-06-000534-а (м'ясо яловичини), UA-2018-02-06-000268-a (печінка куряча), UA-2018-02-06-000577-a (м'ясо свинини), UA-2018-02-06-000555-a (м'ясо куряче), Замовником опубліковано звіти про укладені договори та договори про закупівлю.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що замовник про проведенні процедури закупівлі невірно визначив у Річному плані закупівель код предмету закупівлі, що призвело до укладання прямих договорів без проведення процедури закупівлі.

Зокрема, прокурор зазначає, що вчинивши такі дії замовник уникнув проведення процедури закупівлі, поділивши предмет закупівлі на частини та уклав чотири окремі договори без застосування процедури, що є порушенням вимог частини 1 та 7 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі», який визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Так, частиною 1 статті 2 даного Закону передбачено, що він застосовується, зокрема, до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону товари - продукція, об'єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов'язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, які закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, на які учасникам дозволяється подавати пропозиції конкурсних торгів (кваліфікаційні, цінові пропозиції) або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу 11 Порядку визначення предмета закупівлі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2016 № 454 (далі - Порядок №454), предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з пунктами 17 і 32 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23.12.2015 № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.

Як встановлено судом, при здійсненні закупівлі м'яса яловичини, печінки курячої, м'яса свинини та м'яса курятини Замовником в порушення вимог абзацу 2 пункту 1 розділу II Порядку №454, предмет закупівлі визначено не за показником четвертої цифри.

Так, відповідно до Річного плану закупівель, розміщеного в інформаційно-телекомунікаційній системі закупівель «Prozorro» 01.02.2018 (зміненого 02.02.2018) замовником передбачено придбання товарів в лютому 2018 року за КЕКВ 2230 «Продукти харчування» по коду ДК021-2015: 15111100-0 - Яловичина (номер ID: UA-P-2018-02-01-01 1202-с); ДК021-2015: 15112300-9 - Печінка свійської птиці (номер ID: UA-P-2018-02-01-012400-с); ДК021-2015: 15113000-3 - Свинина (номер ID: UA-P-2018-02-01-011 138-с); ДК021-2015: 15112130-6 - Курятина (номер ID: UA-P-2018-02-01-01 11187-с) за показниками шостої, п'ятої, сьомої цифр відповідно.

Невірне визначення предмета закупівлі у подальшому призвело до укладення прямих договорів без проведення процедури закупівлі.

Як встановлено судом, між Відділом освіти Дружбівської міської ради, в особі начальника Мелешко А.Д. та Фізичною особою - підприємцем Рудявкою Ігорем Вікторовичем укладено договір від 05.02.2018 №22 на закупівлю м'яса яловичини на суму 104550,00 грн.; договір від 05.02.2018 №23 на закупівлю печінки курячої на суму 25900,00 грн.; договір від 05.02.2018 №21 на закупівлю м'яса свинини на суму 153307,00 грн. та договір від 05.02.2018 №20 на закупівлю м'яса курятини на суму 76320,00 грн.

При цьому, предмет закупівлі згідно договорів визначений відповідно до Порядку визначення предмета закупівлі, зокрема за показником четвертої цифри, а саме по коду ДК021-2015: 15110000-2 «М'ясо», а сума закупівлі визначена у розмірі 360077,00грн., що перевищує граничну суму, при якій не проводяться торги за відповідною процедурою, та процедура закупівлі підпадає під дію Закону України «Про публічні закупівлі».

Таким чином, укладені між відповідачами договори не відповідають законодавчим вимогам у сфері публічних закупівель.

Частиною першою статті 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п. 2, передбачають, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про державні закупівлі» визначено, що договір про закупівлю - це договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Таким чином, договір про закупівлю є наслідком процедури закупівлі та укладається за її результатами.

З огляду на викладене договори №№ 20, 21, 22, 23 від 05.02.2018 суперечать вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки укладені з порушенням встановленої Законом України «Про публічні закупівлі» процедури (у порушення положень ч. 7 ст. 2 даного Закону допущено поділ предмета закупівлі на частини), а також суперечить інтересам держави і суспільства, оскільки їх укладення фактично призвело до втрати бюджетних коштів у значному розмірі. Відтак вони підлягають визнанню недійсними за позовом прокурора у зв'язку із порушенням державних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За встановлених обставин, підлягають задоволенню правомірні та обґрунтовані позовні вимоги прокурора щодо визнання недійсними договорів від 05.02.2018 № 22 на закупівлю м'яса яловичини на суму 104550 грн.; від 05.02.2018 № 23 на закупівлю печінки курячої на суму 25900 грн.; від 05.02.2018 № 21 на закупівлю м'яса свинини на суму 153307 грн. та від 05.02.2018 № 20 на закупівлю м'яса курятини на суму 76320 грн., які укладені між Відділом освіти Дружбівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Рудявкою Ігорем Вікторовичем.

Відповідно до ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130 ГПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, позивачу за рахунок відповідачів підлягають відшкодуванню 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі, а саме 3524,00 грн., по 1762,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними договори від 05.02.2018 №22 на закупівлю м'яса яловичини на суму 104550,00 грн.; від 05.02.2018 №23 на закупівлю печінки курячої на суму 25900,00 грн.; від 05.02.2018 №21 на закупівлю м'яса свинини на суму 153307,00 грн. та від 05.02.2018 №20 на закупівлю м'яса курятини на суму 76320,00 грн., укладені між Відділом освіти Дружбівської міської ради (41220, Сумська область, Ямпільський район, м. Дружба, вул. Михайлівська, 43; ) та Фізичною особою-підприємцем Рудявкою Ігорем Вікторовичем (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1).

3. Стягнути з Відділу освіти Дружбівської міської ради (41220, Сумська область, Ямпільський район, м. Дружба, вул. Михайлівська, 43; ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач - Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Рудявки Ігоря Вікторовича (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; отримувач - Прокуратура Сумської області, код 03527891, р/р 2983, МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.06.2018.

Суддя В.Л.Котельницька