РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.06.2018Справа № 902/62/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОратівАгроІнвест" до Винницької обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» про визнання недійсним договору оренди водного об'єкта №523183000-1 від 05.10.2017 року, за участю представників позивача - не з'явився, відповідача 1 - Капущака Д.М., довіреність № 01.01-62/1578 від 19.03.18, відповідача 2 - Гончара О.І., довіреність № б/н від 15.04.18,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОратівАгроІнвест" до Вінницької обласної державної адміністрації та до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Злагода" про визнання договору оренди водного об'єкта № 523183000-1 від 05.10.2017 року недійсним.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 08.02.2018 року справу передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.03.2018 року відкрито провадження у справі № 902/62/18 та справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.04.2018 року.

26.03.2018 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Злагода" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОратівАгроІнвест", Державного агентства рибного господарства України, третя особа: Вінницька обласна державна адміністрація про визнання протиправними дій та скасування Режиму рибогосподарської експлуатації.

28.03.2018 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, з тих підстав, що ним дотримано всіх юридичних вимог для здійснення рибогосподарської діяльності та зазначає, що режим рибогосподарської експлуатації Новоживотівського водосховища на р. Роська в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області на підставі інструкції Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року №4, на який посилається позивач, не відноситься до дозвільних документів, передбачених статтею 23 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

28.03.2018 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову, з тих підстав, що спірний договір укладений у законний спосіб, у відповідності до норм чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2018 року зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Злагода".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2018 року відкладено підготовче засідання на 16.05.2018 року.

15.05.2018 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій він просив про визнання договору оренди водного об'єкта № 523183000-1 від 05.10.2017 року недійсним з тих підстав, що він суперечить п.2.8 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за №64/14755 та з підстав того, що сторонами не було проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка прийнята судом до розгляду. Також у супровідному листі до вказаної уточненої позовної заяви позивач просив суд слухати справу без його участі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 06.06.2018 року.

06.06.2018 року представник позивача в судове засідання не з'явився.

Позивач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши пояснення представників відповідача-1 та відповідача-2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про визнання договору оренди водного об'єкта № 523183000-1 від 05.10.2017 року недійсним з тих підстав, що він суперечить п.2.8 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за №64/14755 та з підстав того, що сторонами не було проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Судом встановлено, що 30.03.2017 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації №230 "Про укладення договору оренди водного об'єкта" вирішено надати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» у строкове платне користування об'єкт для рибогосподарських потреб водосховище Новоживотівське площею 128,4646 га, розташоване за межами населеного пункту в межах Новожитівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, р. Роська, що є правою притокою р. Рось (басейн р. Дніпро).

05.10.2017 року між Вінницькою обласною державною адміністрацією (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода» (орендар) укладено договір оренди водного об'єкта №523183000 (надалі - договір), відповідно до умов якого (п. 1 договору) орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування об'єкт для рибогосподарських потреб водосховище Новоживотівське площею 128,4646 га, розташоване за межами населеного пункту в межах Новожитівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, р. Роська, що є правою притокою р. Рось (басейн р. Дніпро).

Відповідно до п. 2. договору об'єктом за цим договором є вода (водний простір) водного об'єкта 1404,412 тим. м3; 128,4646 га.; земельна ділянка під водним об'єктом 128,4646 га., сіножаті 2,3059 га, низинні заболочені землі 15,0009 га, сіножаті 2,3059 га, кадастровий №:02:001:0001. Рибогосподарська технологічна водойма надається в оренду з урахуванням вимог Закону України «Про аквакультуру».

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 20 років.

Так, згідно п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3305730 гривень 00 коп.

Відповідно до п. 9. договору орендна плата вноситься орендарем: за воду (водний простір) у розмірі 52244 грн. 60 коп., в рік, код платежу 22130000 в УДКСУ у Оратівському р-ні: (розмір орендної плати у гривнях Із зазначенням умни внесення відповіли» до бюджетної класифікації) за земельну ділянку за місцем її розташування у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі у сумі 99171 грн. 90 коп, в рік, код платежу 18010600 в УДКСУ у Оратівському р-ні.

Пунктом 10 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати за водний об'єкт здійснюється відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об'єкти, що затверджується Мінприроди; рибогосподарську технологічну водойму - відповідно до Методики визначення розміру плати за використання на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми, що затверджується Мінагрополітики; земельну ділянку - з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, шо визначаються Держземагентством за формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 р. № 1724 "Деякі питання оренди земель", що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди водного об'єкта чи продовження його дії.

У відповідності до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно п. п. 1, 3-5 ст. 51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми. Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Пунктами 18 та 19 ст. 51 Водного кодексу України визначено, що користування водними об'єктами, наданими в оренду, здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів України. Надання частин рибогосподарських водних об'єктів, рибогосподарських технологічних водойм, акваторій (водного простору) внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України в користування для цілей аквакультури регулюються Законом України "Про аквакультуру".

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 48 та п. 1 ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб. Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Згідно ст. 27 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється шляхом їх вилучення з природного середовища (крім любительського і спортивного рибальства у водних об'єктах загального користування в межах та обсягах безоплатного вилову) і включає: промислове рибальство; вилов водних біоресурсів у науково-дослідних, науково-промислових, дослідно-конструкторських цілях, а також з метою з'ясування їх санітарно-епідеміологічного стану (далі - дослідний вилов); контрольний вилов водних біоресурсів для визначення їх стану та запасів; меліоративний вилов водних біоресурсів з метою формування їх оптимального видового та вікового складу; вилов водних біоресурсів з метою отримання біологічного матеріалу для штучного відтворення їх запасів та здійснення аквакультури; любительське і спортивне рибальство у водних об'єктах загального користування, що перевищує встановлені обсяги безоплатного вилову.

Статтею 28 Закону України «Про рибне господарство визначено, що промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» спеціальне використання водних біоресурсів (крім любительського рибальства та використання ресурсів, запаси яких формуються виключно шляхом їх штучного розведення) здійснюється відповідно до лімітів та прогнозів допустимого вилову.

Спеціальне товарне рибне господарство (далі - СТРГ) - суб'єкт господарської діяльності, основною метою якого є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об'єкта шляхом штучного відтворення живих ресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання цінних та водних видів водних живих ресурсів.

Рибогосподарська діяльність на водоймах, що здійснюється за Режимами рибогосподарської експлуатації водного об'єкта СТРГ, регламентується Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008р. №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008р. за №64/14755 (надалі - Інструкція).

В пункті 2.7. Інструкції вказано, що затверджений Режим надається користувачу або його представнику за дорученням і документами, які засвідчують його особу, або надсилається поштою рекомендованим листом.

Відповідно п. 2.8. Інструкції користувач, якому видано режим, має одноосібне право на спеціальне використання ВЖР у цьому рибогосподарському водному об'єкті.

Згідно п. 2.2. Інструкції науково-біологічне обґрунтування та проект Режиму на замовлення користувача розробляються рибогосподарською науково-дослідною установою, організацією відповідно до погодженої із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України програми дослідних робіт. Програма дослідних робіт повинна містити методику, за якою проводитимуть дослідження.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи та наданого позивачем Режиму рибогосподарської експлуатації Новоживотівського водосховища на р. Роська в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області (надалі - Режим), даний Режим розроблений на замовлення позивача 03 жовтня 2016 року Національним університетом біоресурсів і природокористування України, з терміном дії режиму від 15 листопада 2016 року до 31 грудня 2025 року, погоджений 17 жовтня 2016 року управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Вінницькій області (Вінницярибоохорона) і також погоджений 15 листопада 2016 року Державним агентством рибного господарства України.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.11.2016 року у справі №910/15667/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Злагода" до Вінницької обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити дії, що набрало законної сили, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано Розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 700 від 09 листопада 2015 року із назвою розпорядження «Про затвердження переліку земельних ділянок водного фонду разом з водними об'єктами, право оренди яких може бути реалізовано на земельних торгах, для рибогосподарських потреб», підписаному головою Вінницької обласної державної адміністрації В. Коровієм в частині включення до цього Переліку за порядковими номерами 6 та 7 земельних ділянок водного фонду разом з водними об'єктами за межами населеного пункту с. Новоживотів. Даним рішенням було встановлено, зокрема, що Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Злагода», який є правонаступником Оратівського міжгосприбгоспу безперервно, починаючи з 10 січня 1992 року (з дати реєстрації Оратівського міжгосприбгоспу) здійснює господарську діяльність по риборозведенню та рибальству на водних об'єктах, які розташовані за межами населеного пункту на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, а саме двох водних об'єктів на руслі річки Роськи притоки річки Рось басейну річки Дніпро.

Постановою Вінницькою окружного адміністративного суду від 28.08.2017 року у справі № 802/973/17-а в задоволенні позову ТОВ «ОратівАгроІнвест» до Вінницької державної адміністрації, 3-тя особа: ТОВ «Агрофірма «Злагода» про визнання незаконним та скасування розпорядження №230 від 30.03.2017 року «Про укладення договору оренди водного об'єкта» відмовлено повністю. Даною постановою було встановлено, зокрема, що ТОВ Агрофірма "Злагода", який є правонаступником Оратівського міжгосприбгоспу безперервно, починаючи з 10 січня 1992 року (з дати реєстрації Оратівського міжгосприбгоспу) здійснює господарську діяльність по риборозведенню та рибальству на водних об'єктах, які розташовані за межами населеного пункту на території Новоживотківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, а саме двох водних об'єктів на руслі річки Роськи притоки річки Рось басейну річки Дніпро та суд у вказаній постанові дійшов висновку про можливість використання спірного водосховища ТОВ «ОратівАгроІнвест» для рибогосподарських потреб лише за наявності права на земельну ділянку водного фонду, або ж у разі надання відповідного погодження Вінницькою державною адміністрацією чи постійним користувачем ТОВ Агрофірма "Злагода".

Отже, поданий позивачем Режим рибогосподарської експлуатації Новоживотівського водосховища на р. Роська в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області був підписаний без наявності права на земельну ділянку водного фонду, та без надання відповідного погодження Вінницькою державною адміністрацією чи постійним користувачем ТОВ Агрофірма "Злагода", а отже - не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу, що також підтверджується вищевказаними судовими рішеннями у справах №910/15667/16 та № 802/973/17-а.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено, що оспорюваний договір оренди суперечить п.2.8 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року №4 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 року за №64/14755.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України «Про оплату за землю», та перевищувати 10% їх нормативної грошової оцінки.

Частиною 1 п. 289.1 ст.289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Так, згідно п. 5 оспорюваного договору в ньому було визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка становить 3305730 гривень 00 коп.

Відповідно до п. 9. договору було визначено розмір орендної плати.

Пунктом 10 договору було також передбачено порядок обчислення розміру орендної плати.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що сторонами, при укладені спірного договору були погоджені всі істотні умови в частині орендної плати та було визначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому доводи позивача про те, що сторонами не було проведено нормативну грошову оцінку земельної ділянки є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання оспорюваного договору недійсним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачами, тому в позові про визнання недійсним договору оренди водного об'єкта № 523183000-1 від 05.10.2017 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 18.06.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна