ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 Справа № 904/1218/18
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Електал», м. Дніпро

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Група «Гранд-Інвест», м. Дніпро

Про: стягнення 22 756, 66 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1 (дов.№17-04/18 від 17.04.18р.);

Від відповідача: ОСОБА_2 (дов. №01 від 08.05.18р.)

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Електал» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Група «Гранд-Інвест» ( відповідач) про стягнення 250 323, 28 грн. ( в т.ч.: 227 566, 62 грн. - основна заборгованість; 22 756, 66 грн. - штраф) заборгованості за договором поставки №ЕЛ-148-П від 19.09.17р. ( укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов договору поставки в частині здійснення своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

ТОВ «Група «Гранд-Інвест» (відповідач) відзив на позов не надав, однак його представник під час судового засідання 14.06.18р. повідомив суд про повну сплату основної заборгованості за договором поставки в розмірі 227 566, 62 грн. та сплату 3 754, 85 грн. витрат на сплату судового збору.

ТОВ «Електал» (позивач) у своїх заявах підтвердило повне погашення відповідачем основної заборгованості за договором поставки в розмірі 227 566, 62 грн. та 3 754, 85 грн. витрат на сплату судового збору. У звязку з чим, просило стягнути з відповідача лише 22 756, 66 грн. штрафу.

По справі оголошувалась перерва з 15.05.18 р. до 22.05.18р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ :

19.09.17р. між ТОВ «Електал» (постачальник) та ТОВ Група «Гранд-Інвест» (покупець) укладено договір поставки №ЕЛ-148-П, відповідно до умов якого постачальник у період вересень, грудень 2017р. та січень 2018р. здійснив поставку на користь покупця продукції електротехнічного призначення на загальну суму 611 728, 94 грн. (що підтверджується відповідними видатковими накладними та довіреностями на отримання товару, а.с.24-37, 38-43 а.с.130) ; а покупець 19.01.18р. повернув позивачу частину поставленої продукції на загальну суму 13 060, 80 грн. (що підтверджується відповідними накладними на повернення товару, а.с. 43-44).

Згідно п.3.2. договору покупець сплачує кожну поставлену партію товару в сумі, зазначеній у відповідному рахунку-фактурі , авансовим платежем у розмірі 50% від суми, зазначеної у цьому рахунку-фактурі та далі зазначеній у відповідній видатковій накладній , на протязі 2-х (двох) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури; інші 50% покупець сплачує на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

В п. 6.1. договору сторони погодили, що у випадку несплати товару за закінченням строку, визначеного п.3.2. , покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення; нарахування пені проводиться за весь період існування простроченої заборгованості та припиняється з моменту повного погашення простроченої заборгованості; у випадку прострочення оплати товару більше 20 (двадцяти) календарних днів з моменту закінчення строку , визначеного п.3.2. цього договору, покупець додатково зобовязаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 10% від загальної суми такої простроченої заборгованості (а.с.12-15).

Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань поставлену на його адресу продукцію у встановлений договором строк у повному обсязі не оплатив; у звязку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку та акту звірки розрахунків, підписаного відповідачем без зауважень) за відповідачем станом на 05.03.18р. рахувалась заборгованість в розмірі 227 566, 62 грн. (а.с.46 ) Окрім того - позивач відповідно до п. 6.1. договору нарахував відповідачу 22 756,66 грн. - штрафу

На час прийняття рішення у справі відповідачем було надано докази погашення основної заборгованості за договором поставки в розмірі 227 566, 62 грн. та витрат сплату позивачем судового збору в розмірі 3 754, 85 грн. ( що підтверджується відповідним платіжним дорученням №54 від 01.06.18р. ( а.с.94) та не заперечується позивачем). В той же час , доказів сплати штрафу в розмірі 22 756, 66 грн. відповідач не надав.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст.655 ЦК України ). У відповідності із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Відповідно до приписів ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 5) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене суд , суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача: 22 756, 66 грн. штрафу ; в задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору ( оскільки відповідачем після відкриття провадження у справі було сплачено основну заборгованість за договором поставки №ЕЛ-148-П від 19.09.17р. в розмірі 227 566, 62 грн.). Одночасно, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення усного клопотання представника відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій , оскільки ним не надано жодних доказів в його обгрунтування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю « Група «Гранд-Інвест» ( 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд.10, кімната 218-Б; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Електал» ( 49107, м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна, 26; ): 22 756, 66 грн. штрафу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. Закрити провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 227 566, 62 грн. основної заборгованості за договором поставки №ЕЛ-148-П від 19.09.17р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 18.06.2018 року.