РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018Справа № 910/2626/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Приватного підприємства «П.С.В.»

про стягнення 15514,00 грн.

Представники:

від позивача: Прохоров Є.І.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Чернігівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «П.С.В.» про стягнення 7757,00 грн. штрафу та 7757,00 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.04.2017 №02-р/к щодо сплати 7757,00 грн. штрафу, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у вказаному розмірі, а також пеню у зв'язку з невиконанням рішення у розмірі 7757,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 позовну заяву Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без руху; встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи позивача; надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; надання доказів які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів; встановлено позивачу строк для усунення недоліків - протягом п'яти днів з дня вручення даної ухвали.

21.03.2018 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2018 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 30.03.2018.

У підготовче засідання 30.03.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 30.03.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 15.05.2018.

У підготовче засідання 15.05.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі № 910/2626/18, призначити справу до судового розгляду по суті на 05.06.2018.

У судове засідання 05.06.2018 з'явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 05.06.2018, за відсутності представника відповідача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 05.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.04.2017 № 02-р/к у справі № 02-05/02-2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення) визнано, що Приватне підприємство «П.С.В.» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені в.о. голови територіального відділення строки відповідно на вимогу №01-14/2987 від 24.11.2016.

Відповідно до п.2. резолютивної частини Рішення, на Приватне підприємство «П.С.В.» було накладено штраф у розмірі 7757,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення разом з листом Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.04.2017 №01-14/1274 було надіслано відповідачеві 28.04.2017 (поштове відправлення №929), однак вказане поштове відправлення було повернуто відправникові за закінченням терміну зберігання.

У зв'язку з наведеним, зміст резолютивної частини Рішення від 25.04.2017 № 02-р/к у справі № 02-05/02-2017 було опубліковано у газеті «Хрещатик» від 11.08.2017 № 86 (4999), копія якої наявна у матеріалах справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем не виконано рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.04.2017 №02-р/к щодо сплати 7757,00 грн. штрафу, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у вказаному розмірі, а також пеню у зв'язку з невиконанням рішення у розмірі 7757,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб'єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов'язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб'єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб'єкта господарювання; ліквідація суб'єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 56 Закону, у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб'єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Судом встановлено, що зміст резолютивної частини Рішення від 25.04.2017 № 02-р/к у справі № 02-05/02-2017 було опубліковано у газеті «Хрещатик» від 11.08.2017 № 86 (4999), а тому враховуючи приписи ч. 1 ст. 56 Закону, Рішення вважається врученим відповідачу через 10 днів з моменту оприлюднення (опублікування), тобто 21.08.2017.

Так, кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 23.10.2017 (оскільки 21.10.2017 - вихідний день).

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення відповідно документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7757,00 грн. а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач нараховує відповідачеві пеню у розмірі 7757,00 грн. за період з 24.10.2017 по 29.12.2017.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 7757,00 грн. Розмір пені за один день складає 116,36 грн. (7757,00 х 1,5 %= 116,36 грн.)

За період з 24.10.2017 по 29.12.2017 прострочено 67 днів сплати штрафу.

За вказаний період сума пені за прострочення сплати штрафу складає 7795,79 грн.

Отже, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень (ст. 56 Закону) становить 7757,00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 7757,00 грн.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 7757,00 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв'язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «П.С.В.» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний код: 34759678) до Державного бюджету на рахунок територіального органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків (одержувач - УК в м. Чернігів, ідентифікаційний код одержувача: 38054398; р/р: 0002, банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592), за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106 штраф у розмірі 7757 (сім тисяч сімсот п'ятдесят сім) грн. 00 коп., пеню у розмірі 7757 (сім тисяч сімсот п'ятдесят сім) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Приватного підприємства «П.С.В.» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14; ідентифікаційний код: 34759678) на користь Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (14005, м. Чернігів, проспект Миру, 49-А; ідентифікаційний код: 21404813) судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.06.2018

Суддя Ю.В. Картавцева