ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р.Справа № 922/634/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Украгротрейд групп", 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 111 А, оф. 3-5 код 39339816
доAgrotraderGida Tarim Ticaret Limited Sirketi, 61202, м. Харків, вул. Ахсарова, 3-г, кв. 47
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Бикова О.Ю. за довіреністю від 09.01.2018

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгротрейд групп" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з AgrotraderGida Tarim Ticaret Limited Sirketi (відповідач) суми заборгованості за контрактом №250717-W від 25.07.2017р. в сумі 158510,76 USD, що за курсом НБУ на 16.03.2018р. складає 4164498,35 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що ним на виконання Контракту №250717-W від 25.07.2017р. на користь відповідача поставлено 1096,95 т пшениці 6 класу, врожаю 2017 року на суму 169807,86 USD, вартість якої відповідач оплатив лише частково, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 158510,76 USD.

Ухвалою суду від 21.03.2018 було відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та відкрито підготовче провадження.

25.04.2018 відповідачем було подано відзив на позовну заяву (вх. № 10778), який долучено судом до матеріалів справи разом з доданими до нього документами.

Протокольною ухвалою було відкладено підготовче засідання на 07.05.2018.

03 травня 2018 року до суду надійшло клопотання позивача в якому він просив суд :

1. Поновити строк для подання доказів, встановлений учасникам справи Ухвалою Господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від "21" березня 2018 р.

2. Прийняти в якості доказів наступні документи, які долучити до матеріалів справи та взяти до уваги під час вирішення справи:

1) Протокол зустрічі представників позивача та відповідача з питань обміну документами та узгодження правової позиції у справі №922/634/18 від 20.04.2018р.

2) Супровідний лист від 20.04.2018р. з відміткою представника відповідача про отримання доказів.

3) копії платіжних документів та листів ТОВ «Украгротрейд групп»;

4) копії залізничних накладних;

5) копію МД №UA 500170/2017/009717.

Ухвалою суду від 04.05.2018 було задоволено клопотання ТОВ «Украгротрейд групп» про поновлення строку на подання доказів та долучено до матеріалів справи подані ТОВ «Украгротрейд групп» докази.

Ухвалою суду від 07.05.2018 було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду про суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Також, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.06.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Договором (контрактом) №250717-W від 25.07.2017р. AGROTRADER GIDA TARIM TICARET LIMITED SIRKETI зобов'язалось прийняти та оплатити товар - пшеницю 4, 5 та / або 6 класу, українського походження, врожаю 2017 року, кількістю 2000 метричних тон =/- 10% на вибір продавця.

Умови поставки згідно з Інкотермс 2010 - СРТ ТОВ «ОАІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕШНЛ».

Згідно з МД UA500040/2017/007922 на виконання Контракту №250717-W від 25.07.2017р. на користь відповідача на умовах договору поставлено 1096,95 т пшениці 6 класу, врожаю 2017 року на суму 169807,86 USD.

Під час укладання контракту (п.6.1.1.) сторони передбачили, що 100% вартості товару оплачується після передання товару Перевізнику, протягом 10 днів. До цього пункту зміни в подальшому не вносились.

Відповідач обов'язки з оплати товару виконав лише частково, заборгованість згідно акту звіряння розрахунків складає сумі 158510,76 USD (Сто п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот десять доларів СІЛА 76 центів), що за курсом НБУ на 16.03.2018р. складає 4164498,35 грн.

01.03.2018р. позивачем вручено нарочно директору AGROTRADER GIDA TARIM TICARET LIMITED SIRKETI претензію про термінову сплату заборгованості, на яку отримано відповідь про невиконання умов контрактів контрагентами.

В судовому засіданні 25.04.2018р. сторони повідомили суду, що 20.04.2018р. відбулась зустріч уповноважених представників із обміну документами та висловленням правових позицій у вигляді вимог та заперечень, в тому числі і з питання вирішення спору мирним шляхом.

Одним із питань, що обговорювались на зустрічі, було питання виконання сторонами зобов'язань, вказаних у п.6.1.1. Договору (контракту) №250717-W від 25.07.2017р., а саме - передання товару перевізнику.

Позивачем до позову додано копію митної декларації NUA500040/2017/007922, відповідно до якої на виконання Контракту №250717-W від 25.07.2017р. на користь відповідача поставлено та оформлено митними органами України 1096,95 т пшениці 6 класу, врожаю 2017 року на суму 169807,86 USD. Вказаний товар покинув митну територію України. Відповідно до графи 20 МД №UA500040/2017/007922 та п.5.3. Договору (контракту) №250717-W від 25.07.2017р. поставка здійснюється на умовах CPT - ТОВ «Олімпекс Купе Інтернешнл».

Одним із доказів виконання поставки саме на умовах СРТ і доказом передання товару перевізнику є залізничні накладні, які були передані стороні контракту під час митного оформлення товару.

Відповідач у відзиві на позов головним доказом неможливості виконання зобов'язань вважає не оформлення МД на частину товару у кількості 412,225 т.

Але, як вбачається з наданих суду доказів, на поставлений товар було оформлено дві МД, а саме МД №UA500040/2017/007922 та МД №UA 500170/2017/009717.

Як зазначає позивач у відповіді на відзив за другою МД спір відсутній, оскільки грошові кошти надійшли за цей товар у повному обсязі.

Таким чином, сплата коштів відповідачем за товар у строк з моменту оформлення залізничних накладних, митних декларацій та до отримання претензії є визнанням відповідачем своїх зобов'язань.

Відповідно до ч. І ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини щодо визнання сторонами відомостей в акті звіряння розрахунків викладені у протоколі зустрічі представників позивача та відповідача від 20.04.2018р.

Також слід взяти до уваги, що така обставина як вартість неоплаченого товару не оспорюється сторонами, про що свідчить Акт звіряння розрахунків та Протокол зустрічі представників позивача та відповідача з питань обміну документами та узгодження правової позиції у справі №922/634/ 18 від 20.04.2018р.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23.06.2005 № 2709-IV право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Правом контракту згідно з розділом 13 є типові умови контрактів GAFTA №78 та умови Міжнародних правил ІНКОТЕРМС OPT (Carriage Paid То (... named place of destination) Фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення) (п.5.3. Контракту)

Термін "фрахт/перевезення оплачено до" означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. За умовами терміна СРТ на продавця покладається обов'язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані перевезення.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 01.03.2018р. до Контракту №250717-W від 25.07.2017р. змінено порядок врегулювання спорів між сторонами в судовому порядку, та визначено уповноваженим судом господарський суд Харківської області, а процедурними правилами господарського судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. ч. 1,2 ст. 712 та ч. 1 ст. 692, 530 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на положення ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, яке виникає на підставі договору, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Невиконання обов'язку своєчасної оплати товару, визначеного згідно з п.6.1.1. Контракту №250717-Ш від 25.07.2017р. є порушенням прав позивача та підставою для судового захисту порушених прав.

Відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 16.03.2018р. курс долара США складає 26,272654 грн., а сума заборгованості, з якої обчислено судовий збір складає за курсом НБУ на 16.03.2018р. складає 4 164 498,35 грн.

З урахуванням правової позиції, висловленої ЄСПЧ при розгляді справи "Серявін проти України", а саме те, що згідно з усталеною практикою Суду, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р.). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 р.). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів погашення заборгованості не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем в своїй позовній заяві вказано, що орієнтовний розмір судових витрат на оплату послуг адвоката становить 41 000 грн.

При цьому, позивачем до матеріалів справи не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, самого договору з адвокатом про надання правничої допомоги, підтвердження правового статусу адвоката, який брав участь у справі, не надано доказів здійснення оплати цих послуг.

За таких обставин, у суду відсутні підстави покладення судовиїх витрат в частині витрат на оплату послуг адвоката на відповідача.

При цьому, судовий збір, сплачений позивачем при поданні позовної заяви в розмірі 62 467,48 грн., відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгротрейд групп" до AgrotraderGida Tarim Ticaret Limited Sirketi задовольнити повністю.

Стягнути з AGROTRADER GIDA TARIM TICARET LIMITED SIRKETI (Address LIMAN MAHALLESI 23 SK.NO:12 B/2 KONYAALTI/ANTALYA), платіжні реквізити TURKIYE IS BANKASI A.S. TURKIYE, ISTANBUL, account in USD TR07 0006 4000 0026 2350 0463 75, IBAN 6235-0046375, SWIFT CODE ISBKTRIS на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (Адреса: 61145, Україна, м. Харків, вул. Клочківська, 111 А, оф. 3-5, Код ЕДРПОУ: 39339816, ІНП: № 07, Банківські реквізити: Асс. № 2690 USD Public Joint Stock Company "MEGABANK" Ukraine, c. Kharkiv, Alchevskih street, 30, S.W.I.F.T.: DBBK UA 2K , Bank correspondent: UKRGASBANK JSB, KIEV, UKRAINE, S.W.I.F.T. CODE: UGAS UA UK) суму заборгованості за контрактом №250717-W від 25.07.2017р. в сумі 158 510,76 USD (Сто п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот десять доларів США 76 центів), що за курсом НБУ на 16.03.2018р. складає 4164498,35 грн.

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Стягнути з AGROTRADER GIDA TARIM TICARET LIMITED SIRKETI (Address LIMAN MAHALLESI 23 SK.NO:12 B/2 KONYAALTI/ANTALYA), платіжні реквізити TURKIYE IS BANKASI A.S. TURKIYE, ISTANBUL, account in USD TR07 0006 4000 0026 2350 0463 75, IBAN 6235-0046375, SWIFT CODE ISBKTRIS на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (Адреса: 61145, Україна, м. Харків,вул. Клочківська, 111 А, оф. 3-5, Код ЕДРПОУ: 39339816, ІНП: № 07 - 62 467,48 грн. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАГРОТРЕЙД ГРУПП" (Адреса: 61145, Україна, м. Харків, вул. Клочківська, 111 А, оф. 3-5, Код ЕДРПОУ: 39339816, ІНП: № 07).

Відповідач - AGROTRADER GIDA TARIM TICARET LIMITED SIRKETI (Address LIMAN MAHALLESI 23 SK.NO:12 B/2 KONYAALTI/ANTALYA), платіжні реквізити TURKIYE IS BANKASI A.S. TURKIYE, ISTANBUL, account in USD TR07 0006 4000 0026 2350 0463 75, IBAN 6235-0046375, SWIFT CODE ISBKTRIS.

Повне рішення складено 13.06.2018 р.

Суддя С.А. Прохоров