ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м.Дніпро Справа № 912/3832/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача - не з`явився; по час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача - Величко О.В., довіреність № б/н від 31.05.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Парадіс Нова" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 року, ухвалене суддею Наливайко Є.М., повний текст якого підписаний 19.12.2016, у справі № 912/3832/16

за позовом Приватного підприємства "Контраст", м.Бориспіль Київської області

до Приватного підприємства "Парадіс Нова", м.Олександрія Кіровоградської області

про виконання обов'язку в натурі,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Приватне підприємство "Контраст" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Парадіс Нова", яка містить наступні вимоги:

1. Зобов'язати Приватне підприємство "Парадіс Нова" виконати в натурі обов'язки за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за № 333 від 03.04.2013 (надалі - Договір), а саме:

1.1. Передати Приватному підприємству "Контраст" комплекс, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та надати Приватному підприємству "Контраст" підписаний уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова" та скріплений печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова акт прийому-передачі комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою АДРЕСА_1;

1.2. Надати Приватному підприємству "Контраст" скріплену печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" та підписану уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова", підпис якого засвідчено нотаріусом, заяву про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за № 333, від 03.04.2013;

1.3. Надати Приватному підприємству "Контраст" примірник Договору купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за №333 від 03.04.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ПП "Парадіс Нова" зобов'язань за Договором купівлі-продажу комплексу нежилого приміщення з розстроченням платежу від 03.04.2013, незважаючи на здійснення Приватним підприємством "Контраст" всіх дій по виконанню вказаного Договору. Правовими підставами позивач зазначає статті 16 (частина 2), 525, 562, 620 (частина 1) Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 року (суддя Наливайко Є.М. ) позов задоволено повністю.

Зобов'язано Приватне підприємство "Парадіс Нова" виконати в натурі обов'язки за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за № 333 від 03.04.2013, а саме:

- передати Приватному підприємству "Контраст" комплекс, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та надати Приватному підприємству "Контраст" підписаний уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова" та скріплений печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" акт прийому-передачі комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- надати Приватному підприємству "Контраст" скріплену печаткою Приватного підприємства "Парадіс Нова" та підписану уповноваженим представником Приватного підприємства "Парадіс Нова", підпис якого засвідчено нотаріусом, заяву про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу за Договором купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за № 333, від 03.04.2013;

- надати Приватному підприємству "Контраст" примірник Договору купівлі-продажу комплексу, нежитлових приміщень, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В., зареєстрований у реєстрі за №333 від 03.04.2013.

Стягнуто з Приватного підприємства "Парадіс Нова" на користь Приватного підприємства "Контраст" 1378 грн. судового збору.

Не погодившись з даним рішенням, Приватне підприємство "Парадіс Нова" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Зазначає, що наслідком порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке виразилося у відмові застосувати або в неправильному застосуванні вимог:

- ст.ст. 41, 92 Конституції України;

- ст.ст. 5, 34, 43, 67, 173, 174, 179, 180, 181, 197 Господарського кодексу України;

- ст.ст. 3, 256, 257, 261, 267, 321, 334, 530, 532, 537, 626, 627, 628, 655, 665, 694, 695, 697, 785, 793, 794, 795, 1212 Цивільного кодексу України;

- ст. ст. 4, 35, 79 Господарського процесуального кодексу України;

- ст.ст. 41, 85 Закону України "Про нотаріат";

- п.11 гл.1, п.п. 3.1. п. 3 гл. 21 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5;

- ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- ст.ст. 2, 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні";

- п.1.24, п. 2.35, п. 23.1 ст.1, ст. 35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" №2346-111 від 05.04.2001,

є те, що Господарським судом Кіровоградської області були неправильно встановлені обставини справи та зроблені висновки, невідповідні обставинам справи.

А саме, заявник апеляційної скарги:

- стверджує про невиконання Позивачем, як Покупцем свого обов'язку відносно оплати об'єкту купівлі-продажу;

- посилається, що Покупцем не здійснено повної сплати вартості Товару, що узгоджено керівниками підприємств у розписці від 03.04.2013 за підписом громадянина ОСОБА_5 про сплату громадянину ОСОБА_6 до 20.06.2013 50 000 доларів США та до 31.12.2013 25 000 доларів США; вважає за необхідне вказати, що повний розрахунок за розпискою для виконання умов Договору щодо передачі об'єкту нерухомості здійснений не був;

- зазначає про добросовісність та розумність поведінки Відповідача, оскільки Позивач не звертався у порядку статті 234 Цивільного процесуального кодексу України з заявою про встановлення юридичного факту сплати повної вартості грошових коштів;

- стверджує про недоведеність ухилення Відповідача від прийняття грошових коштів за об'єкт купівлі-продажу;

- докази зарахування на депозит нотаріуса грошових коштів вважає неналежними доказами, оскільки приватним нотаріусом не повідомлено Приватне підприємство "Парадіс Нова" про зарахування коштів на його депозит;

- стверджує про неукладеність Договору купівлі-продажу, що встановлено у постанові Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2016 у справі № 911/4321/14;

- зауважує, що позивач вже скористався своїм способом захисту прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України шляхом подання адміністративного позову до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовської Т.В., третя особа - ПП "Парадіс Нова" про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, в результаті розгляду якого Київський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 02.02.2016 у справі № 826/22079/15, якою зобов'язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куликовську Т.В., яка діє як державний реєстратор прав, розглянути наданий ПП "Контраст" пакет документів для проведення реєстрації права власності на спірне нерухоме майно;

- посилається на норми частини 3 статті 16 ЦК України, відповідно до якої суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п'ятої статті 13 цього Кодексу;

- наголошує, що проданий об'єкт за Договором купівлі-продажу розташований на земельній ділянці, що належить державі та перебуває в оренді у ФОП ОСОБА_6 на підставі договору оренди землі від 27.02.2008;

- посилається на суперечливість пункту 1.4 Договору, згідно якого об'єкт купівлі-продажу раніше нікому не переданий в оренду, за наявності Договору оренди від 01.06.2011, відповідно до якого об'єкт знаходиться в оренді ПП "Контраст"; у зв'язку з чим зазначає, що неможливо підписати Акт прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу, не повернувши його з оренди (підписати акт прийому-передачі орендованого майна);

- зазначає про передчасність заявлення вимоги про зобов'язання передати Покупцю його екземпляр Договору від 03.04.2013, з огляду на непідписання сторонами Акта прийому-передачі об'єкта.

Крім того, зауважує, що як на час винесення рішення, так і на даний час Відповідач по справі вже не є власником спірного майна, оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 78076903 від 13.01.2017 даний спірний об'єкт належить, починаючи з 07.09.2016 року громадянину ОСОБА_7.

У зв'язку з чим, ПП "Парадіс Нова" не може виконати обов'язок в натурі щодо майна, яке останньому не належить, оскільки це порушить право власності ОСОБА_7

Приватне підприємство "Контраст" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, зазначає про відповідність рішення господарського суду матеріалам та обставинам справи, вказує на те, що з червня 2011 року спірний об'єкт нерухомості перебуває в оренді ПП "Контраст" на підставі Договору оренди між ПП "Контраст" та ПП "Парадіс Нова" від 01.06.2011, за Актом прийому-передачі автомобільної заправочної станції та обладнання автомобільного газозаправного пункту від 01.06.2011 спірний об'єкт передано ПП "Контраст".

У подальшому сторони уклали Договір купівлі-продажу цього об'єкту від 03.04.2013, який повністю виконаний позивачем, шляхом внесення грошових коштів - вартості об'єкту за Договором на депозит нотаріуса у зв'язку із ухиленням ПП "Парадіс Нова" приймати кошти, шляхом закриття рахунків та повернення сплачених коштів. Водночас, ПП "Парадіс Нова" не виконує свої зобов'язання щодо передачі об'єкту Договору шляхом підписання Акта прийому-передачі, як то передбачено умовами Договору, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.02.2017 року (у складі колегії суддів: головуючого судді (доповідача) Іванова О.Г., Широбокової Л.П., Орєшкіної Е.В.) апеляційну скаргу ПП "Парадіс Нова" було прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 21.02.2017.

Ухвалою від 21.02.2017 розгляд апеляційної скарги відкладений на 21.03.2017.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 відмовлено в задоволенні клопотання позивача Приватного підприємства "Контраст" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: комплекс, нежиле приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 5; кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований об'єкт: НОМЕР_1; зупинено провадження у справі №912/3832/16 до вирішення пов'язаних з нею інших справ, які знаходиться на розгляді:

- господарського суду м. Києва №910/730/17 позовом ПП "Контраст" до ПП "Альфа-Контакт", ПП "Парадіс Нова", треті особи ОСОБА_7, приватний нотаріус КМНО Корольчук О.С., про визнання недійсним договору купівлі-продажу Заправки між ПП "Альфа-Контакт" та ПП "Парадіс Нова";

- Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області №695/80/17-ц за позовом ПП "Контраст" до ОСОБА_7, треті особи - ПП "Альфа-Контакт" та ПП "Парадіс Нова" про визнання права власності на Заправку та витребування майна з чужого незаконного володіння.

14.05.2018 року розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/3832/16 у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №912/3832/16 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.05.2018 провадження у справі № 912/3832/16 поновлено; розгляд справи призначений на 31.05.2018.

30.05.2018 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, на підставі розпорядження керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, справу №912/3832/16 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Чимбар Л.О. та ухвалою від 30.05.23018 прийнято вказаною колегією до свого провадження.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 розгляд справи відкладено на 14.06.2018 через неявку представника Позивача.

14.06.2018 року представники позивача (заявника апеляційної скарги) у судове засідання повторно не з'явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також, враховуючи, що:

- неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України);

- якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України);

- наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення,

судова колегія дійшла висновку про можливість розглянути справу у відсутність представників позивача.

В судовому засіданні 14.06.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським

судом було оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

03.04.2013 між Приватним підприємством "Парадіс Нова" ( надалі - ПП "Парадіс Нова", Продавець) та Приватним підприємством "Контраст" (надалі - ПП "Контраст", Покупець) укладено Договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу (надалі - Договір). Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В. та зареєстровано в реєстрі за № 333.

Згідно пункту 1.1. Договору Продавець передає у власність Покупця, а Покупець приймає у власність комплекс, нежитлове приміщення, АДРЕСА_1, надалі "Об'єкт купівлі-продажу". Покупець зобов'язується прийняти об'єкт купівлі-продажу і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в Договорі.

Об'єкт купівлі-продажу належить Продавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 29 травня 2008 року Куликовською Т.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 2710 та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 02 червня 2008 року (пункт 1.2 Договору).

Купівля-продаж об'єкту здійснюється за ціною 63 500,00 грн, яка відповідає оціночній вартості майна. Покупець зобов'язався сплатити вказану суму в безготівковій формі на рахунок продавця до 31.12.2013 відповідно до графіку розрахунків, а саме: 03.04.2013 - 60000,00 грн, до 31.12.2013 - 3 500,00 грн згідно з рахунком, виставленим продавцем у день сплати та підписання акту прийому-передачі об'єкта купівлі-продажу (пункт 2.2. Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що в день повного розрахунку по цьому договору продавець повинен передати покупцеві об'єкт купівлі-продажу в належному технічному стані, про що сторонами складається двосторонній акт прийому-передачі.

Пункт 4.4.1 Договору встановлює обов'язок Продавця передати об'єкт купівлі-продажу Покупцеві у визначений Договором строк.

У відповідності до пункту 5.1 Договору, право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву.

Згідно пункту 6.3 Договору сторони домовились, що до підписання акту прийому-передачі об'єкта купівлі-продажу обидва екземпляри дійсного договору купівлі-продажу знаходяться у Продавця.

На виконання умов Договору Покупець здійснив оплату об'єкта купівлі-продажу шляхом внесення грошових коштів в сумі 63 500,00 грн. на депозит приватному нотаріусу Русанюк З.З. у зв'язку з тим, що, на його думку, Продавець уникав отримання вказаних коштів. Здійснення такої оплати підтверджується квитанцією № 1 від 15.09.2014 (а.с. 41, т.1).

Сторонами було ініційовано низку судових справ щодо спірного комплексу будівель.

Так, рішенням у справі № 911/902/14 від 10.11.2014, яке залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 та постановою Вищого господарського суду від 01.04.2015, відмовлено в задоволенні позову ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору купівлі-продажу від 03.04.2013 недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 у справі №911/2091/15, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016 відмовлено в задоволенні позовних вимог ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору купівлі-продажу від 03.02.2015 удаваним, розірвання договору та повернення товару. Крім того ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 при перегляді постанови від 09.11.2015 за нововиявленими обставинами останню залишено без змін. У вказаній справі суди встановили обставину, яка має значення і для даної справи та не підлягає встановленню під час її розгляду (в силу приписів статті 35 ГПК України (в редакції до 15.12.2017)): ПП "Парадіс Нова" уникало отримання коштів за Договором купівлі-продажу від 03.04.2013 від ПП "Контраст", у зв'язку з чим останнє виконало свої зобов'язання за Договором шляхом внесення грошових коштів в сумі 63 500 грн. на депозит нотаріуса (прострочення кредитора).

Рішенням від 30.03.2016 у справі № 911/156/16 за позовом ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про визнання Договору недійсним Господарський суд Київської області відмовив у задоволенні позову. Таке рішення набрало законної сили.

У 2016 році Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 (на момент звернення до суду та на момент укладення Договору громадянин ОСОБА_6 єдиний учасник та керівник ПП "Парадіс Нова") звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом ПП "Парадіс Нова" та ПП "Контраст" про визнання недійсним Договору та зобов'язання повернути земельну ділянку. Рішенням від 20.04.2016 Господарський суд Черкаської області у справі № 925/105/16, що залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.07.2014 у справі №912/1395/14 за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області до ФОП ОСОБА_6 розірвано Договір оренди земельної ділянки від 27.02.2008. Ухвалою від 19.02.2016 Київський апеляційний господарський суд у справі № 912/1395/14 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_6 повернув без розгляду у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження. Наказ на виконання рішення у справі № 912/1395/14 видано 29.07.2014.

У подальшому ПП "Контраст" звернулось із позовом до ПП "Парадіс Нова" про визнання недійсним пункту 5.1 Договору купівлі-продажу. Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.09.2016 визнано недійсним другий абзац пункту 5.1 Договору: "Згідно статті 182 Цивільного кодексу України право власності на об'єкт купівлі-продажу підлягає державній реєстрації, а виникає у Покупця з моменту державної реєстрації Договору". При цьому відмовлено у визнанні недійсною першої частини пункту 5.1 Договору: "Право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву".

Позивач у справі № 912/3832/16 пояснює, що у зв'язку із відмовою суду у визнанні недійсною першої частини Договору купівлі-продажу комплексу будівель, ПП "Контраст" звернулось до суду із позовом про зобов'язання виконати обов'язок в натурі.

У липні 2015 року ОСОБА_6 (на той момент - учасник та керівник ПП "Парадіс Нова") звернувся до ОСОБА_14 (учасника та керівника ПП "Контраст") із позовом про стягнення грошових коштів за документом під назвою "розписка" нібито в рахунок оплати вартості комплексу будівель за Договором купівлі-продажу (справа № 359/4520/15-ц). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17.06.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Навесні 2016 року дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_15 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання недійсним Договору. В межах даної справи було вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний об'єкт нерухомості, які згодом були скасовані (справа № 695/920/16-ц). Результатів розгляду даної справи господарському суду не подано, розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку із неявкою сторін.

Навесні 2016 року дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_15 звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 спірного об'єкту нерухомості в порядку поділу майна подружжя. В межах даної справи було вжито заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказане майно, які згодом були скасовані (справа № 695/849/16-ц). 18.07.2016 позов залишено без розгляду за заявою позивача.

У липні 2016 року дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_15 знову звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 Заправки в порядку поділу майна подружжя (справа №695/2276/16-ц). 29.07.2016 позовну заяву повернуто за клопотанням позивача.

У серпні 2016 року дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_15 втретє звернулась до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із позовом про визнання права власності на 1/2 спірного об'єкту нерухомості в порядку поділу майна подружжя (справа № 695/2309/16-ц). Ухвалою від 15.11.2016 Золотоніський районний суд Черкаської області позовну заяву залишив без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача у судове засідання.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2016 у справі № 911/5142/14 відмовлено у задоволенні позову ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за землю за Договором оренди заправки від 01.06.2011. Ухвалою від 28.11.2016 Київський апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу ПП "Парадіс Нова" на рішення від 10.11.2016 без розгляду.

Наприкінці 2015 року ПП "Парадіс Нова" звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про повернення оригіналів правовстановлюючих документів на спірний об'єкт; рішенням від 03.03.2016 у справі № 761/34816/15-ц у задоволенні позову відмовлено.

У свою чергу, ПП "Контраст" у 2015 році зверталось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про визнання незаконною відмови у видачі ПП "Контраст" дублікату Договору купівлі-продажу та зобов'язання видати дублікат Договору. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23.12.2015, що залишено в силі ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 761/26959/15-ц, у задоволенні позову відмовлено. При цьому встановлено, що примірник Договору купівлі-продажу спірного об'єкту нерухомості від 03.04.2013 знаходиться у ПП "Парадіс Нова", яке не вважає за необхідне його віддавати. У зв'язку із відмовою у видачі дубліката Договору купівлі-продажу комплексу будівель, ПП "Контраст" вимушене звернутись до суду із позовом у справі № 912/3832/16 та просити, в тому числі, зобов'язати ПП "Парадіс Нова" передати ПП "Контраст" примірник договору.

Як на преюдиціальний факт відповідач посилається на встановлені обставини у справі №911/4321/14 за позовом ПП "Парадіс Нова" до ПП "Контраст" про стягнення 482 687,66 грн. та за зустрічним позовом ПП "Контраст" до ПП "Парадіс Нова" про визнання договору недійсним, що розглядалась Господарським судом Київської області та переглядалась в апеляційному порядку Київським апеляційним господарським судом. Так, у постанові від 13.07.2016 у справі № 911/4321/14 Київський апеляційний господарський суд зазначив таке.

01 червня 2011 року між ПП "Парадіс Нова" (Орендодавець) та ПП "Контраст" (орендар) укладено договір оренди автомобільної заправочної станції, та обладнання автомобільного газозаправного пункту, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування автомобільну заправну станцію, комплекс, нежиле приміщення, АДРЕСА_1, та складається з "А1" - приміщення АЗС, цегляне, площею 53,3 кв.м., "Б2" - вбиральні, "1" - бензоколонок в кількості 4 шт. типу "Adast", ємкості -"2" в кількості 4 шт., "3" - свердловина, відмостка - "4" 1231 кв.м., огорожа - "1,2", очисні споруди - "5", АГЗП - "6", які розташовані на земельній ділянці, що належить державі та перебуває в оренді у ФОП "ОСОБА_6", на підставі договору оренди землі від 27.02.2008.

03 квітня 2013 року між ПП "Парадіс Нова" (продавець) та ПП "Контраст" (покупець) укладено договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу, за умовами якого продавець передає у власність покупця комплекс, нежиле приміщення, АДРЕСА_1. Доказів передання предмету договору купівлі-продажу матеріали справи не містять. Згідно банківської виписки позивач повернув відповідачу 60 000,00 грн - повернення передплати за неукладений договір купівлі-продажу від 03.04.2013. Таким чином, продаж за договором від 03.04.2013 не відбувся.

Під час апеляційного провадження Позивач ПП "Контраст" звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_7, треті особи - ПП "Альфа-Контакт" та ПП "Парадіс Нова" про визнання права власності на Заправку та витребування майна з чужого незаконного володіння (№695/80/17-ц).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.02.2018 у справі № 695/80/17 позовну заяву ПП "Контраст" до ОСОБА_7, треті особи - ПП "Альфа-Контакт" та ПП "Парадіс Нова" про визнання права власності на Заправку та витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належно повідомленого позивача; скасовані заходи забезпечення позову, накладені ухвалою від 25.10.2017.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що незважаючи на виконання Покупцем умов Договору, Продавець всупереч приписам пунктів 3.1, 4.4.1, 5.1 не здійснив дії по передачі об'єкта купівлі-продажу, шляхом підписання акта прийому-передачі, підписання нотаріальної заяви про сплату повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу та передачі одного екземпляру Договору Покупцю.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі Договір є договором купівлі-продажу нерухомого майна, до якого слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 5 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Колегія суддів зазначає, що за змістом статті 1 ГПК України (у редакції, чинній на час звернення із позовом) правом на звернення до суду за захистом наділена кожна особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, до числа яких належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абзацу 2 пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до змісту позовної заяви Позивачем обрано спосіб захисту свого цивільного права у вигляді примусового виконання обов'язку в натурі, оскільки предметом позовних вимог є виконання обов'язку в натурі щодо спірного нерухомого майна.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

За призначенням способи захисту можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Європейський суд з прав людини наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, наявності якого вимагає ця стаття, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005 (заява №38722/02).

Таким чином, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з урахуванням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, статтею 20 Господарського кодексу України, який проте є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 ЦК України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, посилаючись на приписи статті 663 ЦК України, відповідно до якої продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу, виходив із того, що Продавець не здійснив дії по передачі об'єкта купівлі-продажу.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що під час апеляційного провадження Позивач ПП "Контраст" звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до ПП "Альфа-Контакт", ПП "Парадіс Нова", треті особи ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С., про визнання недійсним договору купівлі-продажу Заправки між ПП "Альфа-Контакт" та ПП "Парадіс Нова" (справа №910/730/17).

Постановою Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 910/730/17, за результатами розгляду касаційної скарги Приватного підприємства "Контраст" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2017, яким відмовлено в задоволення позову, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017, залишені без змін вказані процесуальні акти, касаційна скарга ПП "Контраст" - залишена без задоволення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 у справі №910/730/17 встановлені наступні фактичні обставини.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву.

Судами взято до уваги, що Київським апеляційним господарським судом в постанові від 09.11.2015 у справі №911/2091/15 зазначено, що на виконання умов Договору купівлі-продажу покупцем 03.04.2013 було перераховано продавцю грошові кошти в сумі 60 000,00 грн. та 20.06.2013 - в сумі 3 500 грн. Разом з тим, 26.06.2013 продавцем було повернуто покупцю грошові кошти в сумі 3 500 грн., як помилково зараховані. Покупцем повторно неодноразово перераховувались продавцю вказані кошти, які знову повертались останнім. При цьому, платежі повертались покупцю у зв'язку з закриттям продавцем банківського рахунку. Крім цього, продавцем було також повернуто грошові кошти в сумі 60 000,00 грн. У зв'язку з тим, що покупець уникав отримання вказаних коштів, продавцем було виконане зобов'язання за договором шляхом внесення грошових коштів в сумі 63 500 грн. на депозит нотаріусу, що підтверджується банківською випискою. Разом з тим, акт приймання-передачі майна не складався та відповідно майно за договором покупцю передано не було.

В подальшому, 02.09.2016 між Приватним підприємством "Парадіс Нова", як продавцем, та Приватним підприємством "Альфа Контакт", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольгою Сергіївною, реєстровий № 925 (надалі - Договір від 02.09.2016).

За вказаним Договором від 02.09.2016 Приватне підприємство "Альфа Контакт" набуло права власності на комплекс, нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Вказане майно у подальшому, 07.09.2016 ПП "Альфа Контакт" передано громадянину ОСОБА_7 за Договором купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_16, реєстровий №1816.

Як вже зазначалося вище, пунктом 5.1 Договору купівлі-продажу від 03.04.2013, укладеного між Приватним підприємством "Контраст" та Приватним підприємством "Парадіс Нова", сторони встановили, що право власності на об'єкт купівлі-продажу переходить до Покупця з моменту підписання акту прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Продавцем та Покупцем, сплати повної вартості придбаного об'єкту купівлі-продажу, про що Продавець підписує нотаріальну заяву.

Акт прийому-передачі об'єкту купівлі-продажу між Приватним підприємством "Контраст" та Приватним підприємством "Парадіс Нова" підписано не було, тому майно за договором купівлі-продажу від 03.04.2013 покупцю (ПП "Контраст") передано не було.

Крім того, за позивачем (ПП "Контраст") не було зареєстровано право власності на об'єкт купівлі-продажу за Договором від 03.04.2013 купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу, укладеним між Приватним підприємством "Контраст" та Приватним підприємством "Парадіс Нова", та посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В.

При цьому, судами досліджено, що при укладенні між Приватним підприємством "Парадіс Нова" та Приватним підприємством "Альфа Контакт" оспорюваного договору купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення, від 02.09.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук О.С., нотаріусом було перевірено наявність у Державному реєстрі прав на об'єкт нерухомого майна, та їх обтяжень. Жодних відомостей про наявність у ПП "Контраст" будь-яких прав на спірне нерухоме майно, або наявність обтяжень щодо розпорядження таким майном, до Державного реєстру внесено не було.

Отже, господарськими судами у справі №910/730/17 не встановлено факту припинення права власності у Приватного підприємства "Парадіс Нова" внаслідок відчуження ним свого майна саме на підставі вищевказаного, укладеного 03.04.2013 між ПП "Контраст", як Покупцем, та ПП "Парадіс Нова", договору купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення з розстроченням платежу.

Також судами не встановлено виникнення у позивача (ПП "Контраст") саме права володіння спірним об'єктом на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником або на інших підставах, встановлених законом, при тому, що позивач вважає себе саме власником спірного майна на підставі зазначеного договору купівлі-продажу від 03.04.2013, а не володільцем.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі, в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, у зв'язку із набранням законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 у справі №910/730/17 встановлено, що станом на час звернення до суду з даним позовом (11.10.2016) та на час прийняття оскаржуваного рішення у даній справі судом першої інстанції (13.12.2016), Відповідач, Приватне підприємство "Парадіс Нова", вже не був власником спірного нежилого приміщення, оскільки 02.09.2016 між ним, як продавцем, та Приватним підприємством "Альфа Контакт", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу комплексу, нежилого приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Корольчук Ольгою Сергіївною, реєстровий № 925.

В силу вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України зазначені обставини є преюдиціальними при розгляді даної справи та не підлягають доказуванню при розгляді даного спору.

Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 78076903 від 13.01.2017 даний спірний об'єкт належить, починаючи з 07.09.2016 року, громадянину ОСОБА_7.

Відповідно до ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування.

Отже, у зв'язку з тим, що як станом на час звернення Позивача до суду з даним позовом, так і станом на час прийняття оскаржуваного рішення у даній справі судом першої інстанції, Приватне підприємство "Парадіс Нова" вже не було власником комплексу нежитлових приміщень, розташованих за адресою АДРЕСА_1, то Приватне підприємство "Контраст" втратило право на витребування у Відповідача вищезазначеного спірного нерухомого майна, оскільки останнє вже передано третій особі у власність.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із заявником апеляційної скарги про те, що ПП "Парадіс Нова" не може виконати обов'язок в натурі щодо майна, яке останньому не належить, оскільки це порушить право власності ОСОБА_7

Таким чином, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, колегія суддів виходить із його неефективності, і зазначає, що вимога Позивача на захист цивільного права не може забезпечити реальне поновлення порушеного права.

Отже, вимоги Позивача про виконання обов'язку в натурі є безпідставними, такими, що прямо суперечать нормам цивільного законодавства та не забезпечують реальне поновлення порушеного права, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи (щодо передачі спірного нерухомого майна третій особі у власність), ґрунтуються на недоведених обставинах, що мали значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими і не відповідають в повній мірі обставинам справи, а також були зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення (ч. 1 п. п. 1, 2, 3 та 4 ст. 277 ГПК України), що є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин апеляційна скарга Приватного підприємства "Парадіс Нова" підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - повному скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Всі інші доводи апеляційної скарги не спростовують того факту, що ПП "Парадіс Нова" вже не є власником спірного нерухомого майна та не може виконати обов'язок в натурі щодо майна, яке йому не належить, не впливають на результат вирішення спору, у зв'язку з чим колегією суддів до уваги не приймаються.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Позивача та підлягають відшкодуванню Відповідачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 281, 282, 283 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Парадіс Нова" м.Олександрія Кіровоградської області - задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.12.2016 року у справі № 912/3832/16 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Стягнути з Приватного підприємства "Контраст", м.Бориспіль Київської області на користь Приватного підприємства "Парадіс Нова", м. Олександрія Кіровоградської області 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу відповідного наказу згідно зі ст.327 ГПК України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.06.2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя О.В. Березкіна