ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. Справа № 922/466/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н. В.

Секретар судового засідання Казакова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, директора;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю від 19.01.18 р. № 32-20-0.14-14/62-18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №856 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.04.2018 р. у справі № 922/466/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", м. Лрозова Харківської області

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

про визнання договору поновленим

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" звернулося до гоподарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного 19.01.2008 року між ТОВ "Колос" та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 23 січня 2008 року за № 14, на умовах додаткової угоди в редакції, викладеній у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2018 р. прийнято зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито за нею провадження у справі № 922/466/18.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" подало до господарського суду Харківської області заяву (вх. № 9746 від 16.04.2018 р.) про забезпечення зазначеного позову, відповідно до якої просить суд до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі: заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (Ю 61022, м. Харків, майдан Свобод 5, Держпром, під'їзд 1, поверх 6,7) вчиняти наступні дії відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0023 сільськогосподарського призначення загальною площею 72,0011 га, а саме заборонити: проведення будь-яких земельних аукціонів відносно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 квітня 2018 року у справі № 922/466/18 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала мотивована, зокрема з тих підстав, що ТОВ "Колос" не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.При цьому суд зазначив, що позивачем не доведено, що стосовно спірної земельної ділянки вчиняються будь-які дії щодо поділу або передачі такої земельної ділянки іншим особам та наявність наміру у відповідача передати цю ділянку у власність або у користування іншим особам. Також суд зазначив, що позивачем не обґрунтовано, яким чином вжиття кожного з наведених в заяві позивача заходів забезпечення позову, забезпечить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду і т. ін.

Позивач подав на ухвалу господарського суду Харківської області від 17 квітня 2018 року у справі № 922/466/18 до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність викладених в ухвалі висновків суду, обставинам справи, просить її скасувати та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву відповідача про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається зокрема на невідповідність обставинам справи висновку господарського суду першої інстанції щодо недоведення позивачем наявності у відповідача намірів передати спірну земельну у власність або у користування іншим особам, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач чинить активні дії, які можуть призвести до ускладнення або неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позову про поновлення спірного Договору.

Зокрема, позивач зазначає, що після подання ним позову у даній справі, відповідачем 15 березня 2018 року видано наказ № 1572 СГ «Про припинення права оренди», відповідно до якого припинено право користування позивачем на умовах оренди спірною земельною ділянкою та одночасно Відділу ГУ Держгеокадастру у Близнюковському районі Харківської області дана вказівка про припинення права позивача на оренду зазначеної земельної ділянки, шляхом повідомлення органів державної реєстрації речових прав та забезпечення внесення змін до Державного земельного кадастру.Зважаючи на це, з метою забезпечення позову у даній справі, позивач 27.03.2018 р. звернувся до господарського суду Харківської області в межах даної справи із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачеві - Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірною земельною ділянкою, проведення будь-яких земельних аукціонів стосовно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами, яку суд ухвалою від 28.03.2018 р. задовольнив частково, зоборонивши відповідачеві вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірною земельною ділянкою.

В іншій частині заяви відмовлено у зв'язку з тим, що заборона відповідачу вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки охоплює й інші зазначені позивачем заходи забезпечення позову (проведення будь-яких земельних аукціонів відносно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами).

Проте, як зазначає позивач, не зважаючи на зазначену заборону судом відповідачеві вчиняти дії щодо реєстрації припинення права позивача на орендуспірної земельної ділянки, відповідачем вчинено дії щодо припинення права користування позивачем спірною земельною ділянкою, оскільки 29.03.2018 р. державним реєстратором ОСОБА_3 на підставі вищенаведеного наказу відповідача від 15 березня 2018 року № 1572 СГ внесено відомості до Державного реєстру речових прав про припинення права позивача на оренду спірної земельної ділянки, у звязку з чим до Державного земельного кадастру включено інформацію про виключення права оренди позивача спірної земельної ділянки станом на 31.03.2018 р.

Крім цього позивач зазначає, що про намір відповідача вчиняти дії щодо поділу спірної земельної ділянки, продажу її на аукціоні та передання права власності на неї іншим особам свідчить те, що підставою відмови відповідача у поновленні спірного договору зазначено намір відповідача передати спірну земельну ділянку в користування іншим особам, з метою поповнення місцевого бюджету, шляхом проведення земельних аукціонів і т. ін.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 господарського процесуального кодексу україни, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу україни серед заходів забезпечення позову передбачено заборону відповідачу вчиняти певні дії;

За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заява позивача про забезпечення позову обгрунтованна тим, що відповідач в якості відмови в поновленні спірного договору зазначив про свій намір продати її на аукціоні іншим особам з метою наповнення місцевого бюджету, а після подання позивачем позову у даній справі відповідачем вчинено дії щодо припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки та проведення державної реєстрації припинення такого права у Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі, що створює реальну загрозу продажу цієї ділянки відповідачем на аукціоні, передання її у власність чи користування іншим особам, поділу, зміни її конфігурації, меж, цільового призначення, кадастрового номеру, скасування кадастрового номеру та вчинення інших дій, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою позивачем відповідно до умов спірного договору в разі задоволення позову про поновлення цього договору.

При цьому позивач зазначає, що про вчинення відповідачем зазначених дій щодо припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки та проведення державної реєстрації припинення такого права у Державному реєстрі речових прав та Державному земельному кадастрі свідчать наступні обставини.

15 березня 2018 року відповідачем видано наказ № 1572 СГ «Про припинення права оренди», відповідно до якого припинено право користування позивачем на умовах оренди спірною земельною ділянкою та одночасно Відділу ГУ Держгеокадастру у Близнюковському районі Харківської області дана вказівка про припинення права позивача на оренду зазначеної земельної ділянки, шляхом повідомлення органів державної реєстрації речових прав та забезпечення внесення змін до Державного земельного кадастру. Зважаючи на це, з метою забезпечення позову у даній справі, позивач 27.03.2018 р. звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачеві - Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірною земельною ділянкою, проведення будь-яких земельних аукціонів відносно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами, яку суд ухвалою від 28.03.2018 р. задовольнив частково, зоборонивши відповідачеві вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірною земельною ділянкою.

Проте, як зазначає позивач, незважаючи на зазначену заборону судом відповідачеві вчиняти дії щодо реєстрації припинення права позивача на оренду спірної земельної ділянки, відповідачем вчинено дії щодо припинення права користування позивачем спірною земельною ділянкою, оскільки 29.03.2018 р. державним реєстратором ОСОБА_3 на підставі вищенаведеного наказу відповідача від 15 березня 2018 року № 1572 СГ внесено відомості до Державного реєстру речових прав про припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки, у звязку з чим до Державного земельного кадастру включено інформацію про виключення права позивача на оренду спірної земельної ділянки станом на 31.03.2018 р.

Крім цього позивач зазначає, що про намір відповідача вчиняти дії щодо поділу спірної земельної ділянки, продажу її на аукціоні та передання права власності на неї іншим особам свідчить те, що підставою відмови відповідача у поновленні спірного договору зазначено намір відповідача передати спірну земельну ділянку в користування іншим особам, з метою поповнення місцевого бюджету, шляхом проведення земельних аукціонів.

Господарський суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову виходив з того, що ТОВ "Колос" не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому суд зазначив, що позивачем не доведено, що стосовно спірної земельної ділянки вчиняються будь-які дії щодо поділу або передачі такої земельної ділянки іншим особам та наявність наміру у відповідача передати цю ділянку у власність або у користування іншим особам. Також суд зазначив, що позивачем не обґрунтовано, яким чином вжиття кожного з наведених в заяві позивача заходів забезпечення позову, забезпечить виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зазначені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів зроблено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Вищенаведені обставини щодо вчинення відповідачем та державним реєстратором дій з припинення права позивача на оренду спірної земельної ділянки та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру підтверджуються матеріалами справи та сторонами.

Зокрема з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався з попередньою заявою про забезпечення позову відповідно до якої просив суд заборонити відповідачу вчиняти наступні дії щодо спірної земельної ділянки: дії з реєстрації припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки, проведення будь-яких земельних аукціонів стосовно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами.Також просив заборонити державним кадастровим реєстраторам відповідача та його відділам здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки та її кадастрового номеруу Державному земельному кадастрі.

Ухвалою суду від 28.03.2018 р. у цій справі, частково задоволено зазначену попередню заяву позивача про забезпечення позову, а саме встановлено заборону відповідачеві на вчинення дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки.

В іншій частині заяви відмовлено у зв'язку з тим, що заборона відповідачу вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди позивача спірної земельної ділянки охоплює й інші зазначені позивачем заходи забезпечення позову (проведення будь-яких земельних аукціонів відносно земельної ділянки, передавати земельну ділянку у власність або користування, змінювати її конфігурацію, межу, цільове призначення, кадастровий номер, вчиняти дії щодо поділу земельної ділянки шляхом затвердження технічної документації, здійснювати будь-які дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та скасування кадастрового номеру у Державному земельному кадастрі, а також інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою або її поділеними частинами).

Зазначена заборона не скасована, а тому в певній частині є заходом, який забезпечує позов. Порушення цієї заборони відповідачем та державним реєстратором шляхом вчинення дій щодо припинення права користування позивачем спірною земельною ділянкою та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав та до Державного земельного кадастру не скасовує цей заход забезпечення позову та відповідний обов'язок відповідача з вжиття заходів з усунення порушенння цієї заборони та утримаватися в подальшому від вчинення відповідних дій.Також це не свідчить про наявність у відповдіача наміру щодо вчинення інших дій, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою, в тому числі з її поділу, зміни кадастрового номера, скасування державної реєстрації та кадастрового номеру земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, її поділу і т. ін.

Як пояснив представник відповідача, проведення 29.03.2018 р. державної реєстрації припинення права позивача на оренду спірної земельної ділянки всупереч встановленій ухвалою суду від 28.03.2018 р. забороні здійснено ним у зв'язку з тим, що зазначена ухвала на його адресу не надходила, зареєстрована у Єдиному державному реєстрі судових рішень 24.04.2018 р. та оприлюднена 26.04.2018 р. , тому про її існування він довідався лише 04.05.2018 р. після отримання копії апеляційної скарги позивача.

В листі від 31.10.2017 р. № 19-20-6-15324/0/19-17 відповідач на заяву позивача про поновлення договору оренди спірної земельної ділянки повідомив позивача про відмову в її задоволенні та намір продажу земельної ділянки на аукціоні, у зв'язку з невиконанням саме позивачем вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" в частині надання проектів додаткових угод.Тобто відповідач не висловив намір про вчинення дій, спрямованих на порушення встановленого статтею Закону України "Про оренду землі" права позивача на поновлення спірного договору на новий строк, за захистом якого позивач звернувся до суду з позовом у даній справі, а повідомив позивача про можливість отримання цієї ділянки в користування у загальному порядку шляхом участі в земельному аукціоні, у зв'язку з невчиненням ним необхідних дій з реалізації права на поновлення договору.

Позивач не надав доказів вчинення відповідачем дій, які свідчать про намір останнього щодо поділу спірної земельної ділянки, зміни її конфігурації, меж, кадастрового номеру, скасування її державної реєстрації та вчинення інших дій, які можуть стати перешкодою для користування земельною ділянкою.

Більше того, відповідна заява позивача про забезпечення позову у цій справі з тотожніми вимогами вже була розглянута судом першої інстанції і в певній частині ухвалою суду від 28.03.2018 р. у цій справі судом відмовлено у її задоволенні з тих самих підстав. Зазначена ухвала позивачем не оскаржена та набрала законної сили.

Крім цього, в разі задоволення позовних вимог про визнання спірного договору поновленим на певних умовах, відповідні дії підлягають скасуванню на підставі чинного рішення суду, а тому невжиття зазначених позивачем заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, господарський суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, а мотиви заявника скарги, з яких цей висновок оспорюється, не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 271, п. 1 ч. 1 статті 275, статтею 276, статтями 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.04.2018 р. по справі № 922/466/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Пушай В.І.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гребенюк Н. В.