КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р. Справа№ 910/5593/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р.

у справі №910/5593/18 (суддя Котков О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» №04-0048 від 03.05.2018 р. про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ :

04.05.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 4» звернулось до господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу, згідно якої просить видати судовий наказ про стягнення з Компанії «Лісерена ЛТД» заборгованість за договором про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій у сумі 79598,00 грн. основного боргу, 11010,27 грн. інфляційних втрат, 2469,78 грн. 3% річних та 35994,84 грн. пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. відмовлено у видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Рада 4» на підставі заяви №04-0048 від 04.05.2018 р. про стягнення з Компанії «Лісерена ЛТД» заборгованості за договором про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій у сумі 129073,18 грн.

Обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що даний спір не може бути розглянуто господарським судом міста Києва з огляду на встановлені законом межі територіальної підсудності, посилаючись на ст.ст. 27, 152 ГПК України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, заявник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Рада 4» на ухвалу господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи подану скаргу скаржник зазначає про те, що у боржника - Компанії «Лісерена ЛТД» існує заборгованість перед ТОВ «Рада 4», яка виникла у зв'язку з порушенням ним обов'язку зі сплати за фактично отримані послуги за договором про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій №134/04/УН від 29.09.2013 р.

Відповідно до ч. 10 ст. 29 ГПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна.

Вважає, що при вирішенні даного питання необхідно враховувати приписи ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Статтею 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, зокрема, якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об'єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об'єкт.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст. 150 ГПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 2.10 договору про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій №134/04/УН від 29.09.2013 р. встановлено, що оплата додаткових послуг або виконаних робіт проводиться на підставі актів виконаних робіт або наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що заявником не було долучено до матеріалів справи акти виконаних робіт або наданих послуг. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували надання ТОВ «Рада 4» послуг, передбачених п. 1.2 договору про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій №134/04/УН від 29.09.2013 р.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 8 ст. 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що заява ТОВ «Рада 4» про видачу судового наказу є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що ТОВ «Рада 4» не позбавлене права звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договору про надання послуг з управління та утримання будинку, споруд та прибудинкових територій №134/04/УН від 29.09.2013 р. в порядку загального позовного провадження.

ТОВ «Рада 4», в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, з підстав наведених в апеляційній скарзі, апеляційному суду не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. у даній справі є такою, що підлягає зміні, у зв'язку з тим, що суд апеляційній інстанції прийшов до висновку про те, що заява ТОВ «Рада 4» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню з підстав відмінних від тих, що зазначені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 273, ч. 4 ст. 277, ст. 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 4» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. у справі №910/5593/18 змінити в мотивувальній частині. В іншій частині ухвалу господарського суду міста Києва від 07.05.2018 р. у справі №910/5593/18 залишити без змін.

Справу №910/5593/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець

Повний текст постанови суду складено 26.06.2018 р.