КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р. Справа№ 927/980/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Яковлєва М.Л.

секретар судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 21.06.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 04.12.2017 (повний текст складено 05.12.2017)

у справі №927/980/17 (суддя Мурашко І.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут"

про стягнення 79 576 099,48грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" про стягнення 79 576 099,48 грн., з яких 63 503 925,39 грн. сума пені за період з 25.02.2016 по 16.11.2016; 5 535 218,07 грн. трьох відсотків річних за аналогічний період та 10 536 956,02 грн. інфляційних втрат за період квітень - жовтень 2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 16-206-Н на купівлю - продаж природного газу від 30.12.2015 та додаткових угод до нього.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2017 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 223 149,66 грн. пені, 23 379,34 грн. трьох відсотків річних та 744,00 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2017 у справі №927/980/17 повністю та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 79576099,48 грн., у тому числі: пеня у сумі 63503925,39 грн., 3% річних у сумі 5535218, 07 грн., інфляційні втрати у сумі 10536956,02 грн., у стягненні яких було відмовлено.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Яковлєва М.Л., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №927/980/17, розгляд справи призначено на 31.01.2018.

29.01.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого, останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 31.01.2018 оголошено перерву до 14.03.2018.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.03.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., суддів: Яковлєва М.Л., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 прийнято справу №927/980/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до свого провадження у визначеному складі суддів, розгляд справи призначено на 11.04.2018.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. 11.04.2018 у відпустці, розгляд справи не відбувся.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.04.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., суддів: Гончаров С.А., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 прийнято справу №927/980/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до свого провадження у визначеному складі суддів, розгляд справи призначено на 12.06.2018.

12.06.2018 в судовому засіданні було оголошено до 21.06.2018.

15.06.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, у відповідності до якого, останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

21.06.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого, останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 21.06.2018 позивач свого представника не направив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 21.06.2018 представник відповідача заперечив проти доводів на апеляційну скаргу з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2017 у справі №927/980/17 залишити без змін.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

30 грудня 2015 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (покупець) був укладений договір № 16-206-Н на купівлю-продаж природного газу, згідно з умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу у 2016 році природний газ (надалі - газ), а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору. Газ, що продається за договором використовується відповідачем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п.п. 1.1-1.2 договору № 16-206-Н).

Пунктом 2.1 Договору в редакції додаткової угоди від 30.04.2016 за № 4, сторони узгодили обсяги газу, що мають бути поставлені за договором. Так, продавець передає покупцю з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2016 року (включно) газ обсягом до 226674,897 тис. куб. м., у тому числі по місяцях: у січні - 74820,059 тис. куб. м, у лютому - 48458,574 тис. куб. м, у березні - 44911,464 тис. куб. м., всього у І кварталі - 168190,097 тис. куб. м.; у квітні - 23398,300 тис. куб. м., у травні - 9109,400 тис. куб. м., у червні - 6222,700 тис. куб. м., всього у ІІ кварталі - 38730,400 тис. куб. м.; у липні - 6501,600 тис. куб. м., у серпні - 6413,400 тис. куб. м., у вересні - 6839,400 тис. куб. м., всього у ІІІ кварталі - 19754,400 тис. куб. м. Обсяги газу, що планується передати за договором можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу.

Приймання - передача газу, переданого позивачем відповідачеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання - передачі газу (п. 3.2 договору).

За приписами пункту 3.3 Договору в редакції додаткової угоди від 31.03.2016 за № 3, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, відповідач зобов'язується надати позивачу підписані та скріплені печаткою відповідача два примірника акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 13-го числа місяця наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути відповідачу один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою. У разі не підписання позивачем акту приймання - передачі газу, позивач письмово повідомляє відповідача про причини не підписання акта.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 820 444 129,12 грн. без ПДВ, крім того ПДВ - 20 %, всього з ПДВ - 984 532 954,94 грн. (пункт 5.4 договору з урахуванням редакції додаткової угоди № 4).

Пунктом 6.1 Договору сторони узгодили строки оплати за поставлений природний газ. Так, оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі природного газу за розрахунковий місяць.

Додатковою угодою №3 від 31.03.2016, яка поширює свою дію на відносини, що складись між сторонами з 01 квітня 2016 року, сторони змінили редакцію пункту 6.1 договору та погодили, що оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Згідно пункту 6.2 Договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП. За наявності заборгованості за попередні періоди відповідач перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання позивача.

Пунктом 6.4 Договору сторони передбачили, що за наявності заборгованості у відповідача за цим договором позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача, як погашення заборгованості за природний газ поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від відповідача, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 30 вересня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ ХІ договору в редакції додаткової угоди № 4).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ за договором у період з січня 2016 року - по вересень 2016 року на загальну суму 966 666 105,38грн., що підтверджується двосторонніми актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2016 на суму 250 067 438,89грн. (за січень 2016 року), від 29.02.2016 на суму 172 848 261,46 грн. (за лютий 2016 року), від 31.03.2016 на суму 207 717 358,20 грн. (за березень 2016 року), від 30.04.2016 на суму 114 156 424,00 грн. (за квітень 2016 року), від 31.05.2016 на суму 56 024 897,76 грн. (за травень 2016 року), від 30.06.2016 на суму 38 681 335,81 грн. (за червень 2016 року), від 31.07.2016 на суму 37 211 583,52 грн. (за липень 2016 року), від 31.08.2016 на суму 38 898 739,46 грн. (за серпень 2016 року) та від 30.09.2016 на суму 51 060 066,28 грн. (за вересень 2016 року), які підписані та скріплені печатками обох сторін.

Колегія суддів зазначає, що відповідач за поставлений природний газ у спірному періоді розрахувався у повному обсязі станом на 17 листопада 2016 року, про що свідчать банківські виписки по рахунку позивача за період з 05.01.2016 по 17.11.2016, а також банківська довідка від 06.11.2017 за №22/5284, надана відповідачем до матеріалів справи.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості природного газу, поставленого на підставі договору від 30.12.2015 за №16-206-Н у період з січня 2016 року по вересень 2016 року, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 63 503 925,39 грн. пені за період з 25.02.2016 по 16.11.2016; 5 535 218,07 грн. відсотків річних за той же період та 10 536 956,02 грн. інфляційних витрат, розрахованих з урахуванням рекомендацій Верховного Суду України у листі від 03.04.1997 за № 62-97-р, у період з квітня 2016 року по жовтень 2016 року.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, з підстав погашення заборгованості за спожитий природний газ, поставлений згідно договору від 30.12.2015 за №16-206-Н, у січні 2016 року - вересні 2016 року за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, - шляхом підписання між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ТОВ "Чернігівгаз Збут" та ПАТ НАК "Нафтогаз України" спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання від 18.02.2016 за №615 на суму 1000000,00 грн., №616 на суму 181000000,00 грн., від 22.07.2016 за №1947 на суму 70000000,00 грн., №1948 на суму 11000000,00 грн., №1949 на суму 30000000,00 грн., №1950 на суму 18000000,00 грн., №1951 на суму 288000000,00 грн., від 18.08.2016 за №2173 на суму 22000000,00 грн. та від 21.09.2016 за №2434 на суму 27000000,00 грн., №2435 на суму 2000000,00 грн. З огляду на те, що підписавши вищеперераховані спільні протокольні рішення, сторони у такий спосіб змінили порядок розрахунків за спожитий природний газ, поставлений за договором від 30.12.2015 за №16-206-Н.

Колегією суддів враховано заперечення відповідача в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно ст. 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного та соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Зокрема, засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

З огляду на це, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (далі - ПЕК), визначений Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (Постанова КМУ № 20 від 11.01.2005), держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Фактично, визнаючи неможливість розрахунків у цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині зазнають імперативного регулюючого впливу держави, шляхом прийняття, зокрема, Постанови КМУ № 20 від 11.01.2005 незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсує за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачили сторони у договорі відповідні умови.

Пунктом 7 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 № 20, передбачено, що розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "Укртрансгаз", державне підприємство "Енергоринок", виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п'яти робочих днів.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, відповідними департаментами, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укргазвидобування", виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами та іншими учасниками розрахунків за природний газ, послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, теплопостачання та електроенергію, - визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим спільним наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України від 03.08.2015 № 493/688 (далі - Порядок).

Пунктом 1.2 вказаного Порядку встановлено, що розрахунки проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку

Згідно з пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4. Порядку, постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння.

Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів.

Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Казначейства у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним департаментом фінансів, відповідним головним управлінням Казначейства, постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", ПАТ "Укртрансгаз", ПАТ "Укргазвидобування", виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Як свідчать матеріали справи, на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, ТОВ "Чернігівгаз збут" та ПАТ НАК "Нафтогаз України" підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків разом зі зведеними реєстрами актів звірки з ТОВ "Чернігівгаз Збут" по боргах місцевих бюджетів з пільг та субсидій, а саме:

1. Спільне протокольне рішення №615 від 18.02.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 1000000,00 грн., згідно якого встановлено наступний порядок проведення взаєморозрахунків. Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 1000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 1000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за 2016 рік "с" 1000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та / або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 1000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за 2015-2016 рік "с" 1000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 1000000,00 грн., у тому числі ПДВ 166666,67 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 № 16-206-Н, у тому числі ПДВ 166666,67 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 1000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №22 від 22.02.2016 на суму 1000000,00 грн, перераховані позивачу - 23.02.2016.

2. Спільне протокольне рішення №616 від 18.02.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 181000000,00 грн., згідно Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 181000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 181000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за 2016 рік "с" 181000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та / або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 181000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за 2015-2016 рік "с" 181000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 181000000,00 грн., у тому числі ПДВ 30166666,67 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Ніз записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 №16-206-Н, у тому числі ПДВ 30166666,67 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 181000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №23 від 22.02.2016 на суму 181000000,00 грн, перераховані позивачу - 29.03.2016.

3. Спільне протокольне рішення №1947 від 22.07.2016про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 70000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 70000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 70000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за січень -березень 2016 року"с" 70000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 70000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за січень - березень 2016 рік "с" 70000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 70000000,00 грн., у тому числі ПДВ 11666666,67 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 № 16-206-Н, у тому числі ПДВ 11666666,67 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 70000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №30 від 26.07.2016 на суму 70000000,00 грн., перераховані позивачу - 27.07.2016.

4. Спільне протокольне рішення №1948 від 22.07.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 11000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 11000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 11000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за лютий - квітень 2016 року "с" 11000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 11000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за лютий - квітень 2016 рік "с" 11000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 11000000,00 грн., у тому числі ПДВ 1833333,33 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 №16-206-Н, у тому числі ПДВ 1833333,33 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 11000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням № 31 від 26.07.2016 на суму 11000000,00 грн, перераховані позивачу - 27.07.2016.

5. Спільне протокольне рішення № 1949 від 22.07.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 30000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 30000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 30000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за лютий - квітень 2016 року "с" 30000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 30000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за лютий - квітень 2016 рік "с" 30000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 30000000,00 грн., у тому числі ПДВ 5000000,00 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 № 16-206-Н, у тому числі ПДВ 5000000,00 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 30000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням № 32 від 26.07.2016 на суму 30000000,00 грн., перераховані позивачу - 27.07.2016.

6. Спільне протокольне рішення № 1950 від 22.07.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 18000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 18000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 18000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за лютий - травень 2016 року "с" 18000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 18000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за лютий - травень2016 рік "с" 18000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 18000000,00 грн., у тому числі ПДВ 3000000,00 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за №16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 №16-206-Н, у тому числі ПДВ 3000000,00 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 18000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №33 від 26.07.2016 на суму 18000000,00 грн, перераховані позивачу - 27.07.2016.

7. Спільне протокольне рішення №1951 від 22.07.2016про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 288000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 288000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 288000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за січень - березень 2016 року "с" 288000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 288000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за січень-березень 2016 рік "с" 288000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 288000000,00 грн., у тому числі ПДВ 48000000,00 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за №16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 №16-206-Н, у тому числі ПДВ 48000000,00 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 288000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №40 від 01.11.2016 на суму 288000000,00 грн., перераховані позивачу - 01.11.2016.

8. Спільне протокольне рішення №2173 від 18.08.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 22000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 22000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 22000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за лютий - червень 2016 року "с" 22000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 №20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за субсидії у сумі 22000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за лютий-червень 2016 рік "с" 22000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 22000000,00 грн., у тому числі ПДВ 3666666,67 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 № 16-206-Н, у тому числі ПДВ 3666666,67 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 22000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №35 від 19.08.2016 на суму 22000000,00 грн, перераховані позивачу - 22.08.2016.

9. Спільне протокольне рішення №2434 від 21.09.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 27000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 27000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 27000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за 2015 - 2016 рік"п" 27000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за пільги у сумі 27000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за 2015-2016 рік "п" 27000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 27000000,00 грн., у тому числі ПДВ 4500000,00 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 № 16-206-Н, у тому числі ПДВ 4500000,00 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 27000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №36 від 22.09.2016 на суму 27000000,00 грн., перераховані позивачу - 27.09.2016.

10. Спільне протокольне рішення №2435 від 21.09.2016 про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання на суму 2000000,00 грн., згідно якого Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України Головному управлінню Державної казначейської служби України у Чернігівській області (надалі сторона 1), у сумі 2000000,00 грн. з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.05 № 20"; Сторона 1 перераховує на рахунок Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі стороні 2) кошти в сумі 2000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за 2015 - 2016 рік "п" 2000000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Сторона 2 перераховує через місцеві фінансові управління та структурні підрозділи з питань соціального захисту населення райдержадміністрацій та/або органів місцевого самоврядування відповідачу кошти за пільги у сумі 2000000,00 грн., із записом у графі "призначення платежу" "за природний газ, за 2015-2016 рік "п" 2000000,00 грн., Постанова Уряду від 11.01.05 № 20". Відповідач перераховує позивачу кошти в сумі 2000000,00 грн., у тому числі ПДВ 333333,33 грн., за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н із записом у графі "призначення платежу "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 30.12.2015 №16-206-Н, у тому числі ПДВ 333333,33 грн.". Позивач перераховує кошти в сумі 2000000,00 грн. до загального фонду Державного бюджету у вигляді податків або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Вказані кошти платіжним дорученням №37 від 22.09.2016 на суму 2000000,00 грн., перераховані позивачу - 27.09.2016.

За умовами розділу 3 вказаних вище спільних протокольних рішень, сторони з метою їх реалізації зобов'язувалися:

- забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 за №493/688 (далі - Порядок проведення розрахунків);

- перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання до загального фонду Державного бюджету України не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок;

- оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів, у процесі реалізації цих спільних протокольних рішень;

- забезпечити проведення розрахунків відповідно до цих спільних протокольних рішень та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільними протокольними рішеннями.

Таким чином, передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу № 16-206-Н від 30.12.2015.

На виконання зазначених спільних протокольних рішень здійснювалось погашення заборгованості за поставлений в 2016 році природний газ відповідно до договору №16-206-Н на купівлю-продаж природного газу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень на загальну суму 650000000 грн.

Проаналізувавши зміст цих документів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що кожне спільне протокольне рішення і платіжні доручення про перерахування відповідачем позивачу отриманих по ланцюгу коштів, як вартість пільг та субсидій населенню, вказують, що такі розрахунки між сторонами, по-перше, здійснюються в межах договору №16-206-Н на купівлю-продаж природного газу, укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Чернігівгаз Збут" і, по - друге, є одночасно процедурою погашення зобов'язань ТОВ "Чернігівгаз Збут" з остаточної оплати вартості поставленого природного газу у визначеному періоді в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг і субсидій населенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої пунктом 7.2 договору №16-206-Н, та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Аналогічної правової позиції дотримався Верховний Суд України при винесені постанов від 25.03.2015 у справі № 3-23гс15, від 09.09.2014 у справі № 3-102гс14, від 30.09.2014 у справі № 3-132гс14, від 10.02.2016 у справі № 3-1267гс15, та Вищий господарський суду України при винесені постанов від 02.08.2017 у справі №914/2140/15, від 20.06.2017 у справі №910/15309/16, від 18.04.2017 у справі №918/920/16, від 17.08.2016 у справі № 924/111/16, від 13.07.2016 у справі № 914/2140/15, від 23.11.2016 у справі № 914/2378/15, від 21.06.2016 у справі № 914/2139/15 та ін.

Доказів, які підтверджують, що перерахування коштів в сумі 1000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 18.02.2016 за №615, в сумі 181000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 18.02.2016 за №616, в сумі 70000000,00 згідно спільного протокольного рішення від 22.07.2016 за №1947, в сумі 11000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 22.07.2016 за №1948, в сумі 30000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 22.07.2016 за № 1949, в сумі 18000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 22.07.2016 за №1950, в сумі 288000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 22.07.2016 за №1951, в сумі 22000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 18.08.2016 за № 2173, в сумі 27000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 21.09.2016 за №2434, в сумі 2000000,00 грн. згідно спільного протокольного рішення від 21.09.2016 за №2435, було здійснено з порушенням строків, зазначених в розділі 3 вказаних рішень, до суду позивачем не надано.

Виходячи з того, що спільними протокольними рішеннями сторонами узгоджено грошову суму та порядок проведення розрахунків шляхом перерахування субвенцій з державного бюджету на відшкодування пільг та субсидій населенню, а перерахування субвенцій залежить від держави, за умов виконання спільних протокольних рішень відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України та п. 7.2 договору №16-206-Н щодо грошових сум, сплачених за вищевказаними спільними протокольними рішеннями.

Відповідно нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за прострочку оплати відповідачем вартості поставленого природного газу повинно бути здійснено на заборгованість, яка була прострочена відповідачем з урахуванням суми боргу, яка погашалась за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету за вказані у спільних протокольних рішеннях періоди.

Як встановлено судом, заборгованість відповідача в розмірі 650000000 грн. погашена за рахунок коштів у вигляді субвенцій з державного бюджету, виділений на підставі вище перерахованих спільних протокольних рішень, та з урахуванням призначення платежу (періодів), зазначених у спільних протоколах, повинно бути зараховано, як погашення заборгованості за поставлений природний газ: у січні 2016 року на суму 250 067 438,89, у лютому на суму 172 848 261,46 грн., у березні 2016 року на суму 207 717 358,20 грн. та частково в квітні 2016 року на суму 19 366 941,45 грн. (при цьому, залишок непогашеної заборгованості за квітень 2016р. становив 94 789 482,55 грн.).

В той же час, відповідачем перераховано позивачу 316666105,38 грн., що підтверджується банківськими виписками в матеріалах. Однак, з урахуванням призначень платежу, зазначених у спільних протокольних рішеннях, колегія суддів доходить висновку, що власні кошти відповідача повинні бути зараховані як остаточні розрахунки поза межами розрахунків за спільними протокольними рішеннями. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що прострочка з оплати вартості поставленого природного газу, виникла починаючи з 26.10.2016 на суму 41 807 071,50 грн., та була остаточно погашена відповідачем лише станом на 16.11.2016, оскільки погашення решти заборгованості: 94 789 482,55 грн. залишок непогашеної протокольними рішеннями заборгованості за поставлений природний газ у квітні 2016 року; 56 024 897,76 грн. за поставлений природний газ у травні 2016 року, 38 681 335,81 грн. за поставлений природний газ у червні 2016 року, 37 211 583,52 грн. за поставлений природний газ у липні 2016 року, 38 898 739,46 грн. за поставлений природний газ у серпні 2016 року та частково 9 252 994,78 грн. за поставлений природний газ у вересні 2016 року, погасилась власними коштами відповідача, перерахованими позивачу у період з 05 січня 2016 року по 03 жовтня 2016 року, що підтверджується банківськими виписками в матеріалах справи. Залишок заборгованості за вересень 2016 року з граничним строком оплати - 25.10.2016 становив 41807071,50 грн. та був остаточно погашений відповідачем лише станом на 16.11.2016.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі не виконання відповідачем умов пункту 6.1 цього договору, він зобов'язаний сплатити позивачу крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Виходячи з того, що відповідачем були порушені строки з оплати вартості природного газу поставленого у вересні 2016 року починаючи з 26.10.2016 на суму 41 807 071, 50 грн., судом було проведено перерахунок пені та трьох відсотків річних, з урахуванням періоду стягнення, заявленого позивачем.

Колегією суддів встановлено, що сума пені, заявлена до стягнення на підставі пункту 7.2 договору від 30.12.2015 за №16-206-Н, у період з 26.10.2016 по 16.11.2016 складає 223 149,66 грн. та відсотки річних, заявлені до стягнення на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у період з 26.10.2016 по 16.11.2016 складають 23 379,34 грн.

Таким чином, виходячи з порушення відповідачем строків оплати природного газу, поставленого у вересні 2016 року, що погашався відповідачем за рахунок власних коштів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 223 149,66 грн. та відсотків річних в сумі 23 379, 34 грн. за період з 26.10.2016 по 16.11.2016. Інфляційні втрати за прострочку оплати відповідачем вартості природного газу поставленого у вересні 2016 року, позивачем до стягнення заявлені не були.

Судом першої інстанції вірно відхилено доводи відповідача про те, що строк оплати природного газу, поставленого за договором від 30.12.2015 за №16-206-Н у період з січня 2016 року по вересень 2016 року, є таким що не настав, у зв'язку з порушення позивачем строків оформлення актів приймання - передачі природного газу у спірному періоді, а саме не поверненням ним на адресу відповідача підписаних зі своєї сторони актів приймання - передачі природного газу.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так пунктом 6.1 договору №16-206-Н сторони узгодили, що оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом саме 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу, тоді як остаточний розрахунок за фактично переданий газ - до 25 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акту приймання передачі природного газу за розрахунковий місяць. При цьому пунктом 3.3 договору № 16-206-Н також передбачалось, що підписані акти є підставою саме для остаточних розрахунків між сторонами.

Разом з тим, додатковою угодою від 31.03.2016 за №3, що поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2016 року, сторони змінили редакцію пунктів 6.1 та 3.3 договору, виключивши з договору положення про те, що акт приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Пунктом 6.1 договору в новій редакції сторони встановили, що оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

Таким чином, незалежно від редакції пункту 6.1 договору, умови договору відповідають положенням ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та не містять жодних застережень щодо настання обов'язку відповідача з оплати газу саме після підписання позивачем акту приймання - передачі природного газу чи після повернення позивачем на адресу відповідача підписаного ним примірника зазначеного акту.

Проаналізувавши умови договору №16-206-Н, колегія суддів дійшла висновку, що обов'язок відповідача щомісячно сплачувати за отриманий газ до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації природного газу не ставиться в залежність від дати оформлення відповідного акту приймання - передачі природного газу, а тому прострочення грошового зобов'язання відповідача за цим договором не пов'язане з моментом реального підписання актів приймання - передачі. Зазначені акти лише фіксують остаточний обсяг переданого газу за розрахунковий місяць. Виходячи із показників своїх комерційних вузлів обліку природного газу, відповідач мав усі дані щодо фактичних щомісячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунку з позивачем.

При цьому, зі змісту пункту 3.3 договору вбачається, що саме на відповідача покладено обов'язок надавати позивачу підписані зі своєї сторони акти приймання - передачі природного газу, у яких відповідач самостійно зазначає фактичний обсяг використаного ним природного газу, його фактичну ціну та вартість.

Несвоєчасне повернення позивачем актів приймання - передачі природного газу не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 цього Кодексу, а тому наявність або відсутність актів не звільняє відповідача від обов'язку сплатити вартість фактично поставленого природного газу.

Аналогічної правової позиції дотримався Вищий господарський суд України в постанові від 11.10.2016 у справі № 911/10/16, від 07.09.2016 у справі № 904/248/16, від 05.09.2016 у справі № 904/11154/15, від 14.09.2016 у справі № 909/79/16 та ін.

Судом першої інстанції вірно залишено поза увагою доводи відповідача про відсутність можливості забезпечити своєчасний розрахунок із позивачем за поставлений природний газ на підставі договору від 30.12.2015 за №16-206-Н, з огляду на те, що оплата за придбаний природний газ проводилась за рахунок коштів, які обліковуються на поточному рахунку відповідача із спеціальним режимом використання.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення відповідачем розрахунків за спожитий природний газ за рахунок коштів, що обліковуються на поточному рахунку відповідача із спеціальним режимом використання передбачено умовами договору, а саме пунктом 6.2, згідно якого за наявності заборгованості за попередні періоди відповідач перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним використанням позивача.

Погоджений сторонами порядок перерахування коштів за придбаний природний газ згідно договору від 30.12.2015 за №16-206-Н також узгоджується з приписами постанови КМУ від 30.09.2015 за №792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природній газ", якою затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природній газ,а також з приписами постанови НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2516 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки", які діяла у періоді заявленому до стягнення.

При цьому, дія Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного, на який посилається відповідач у своєму відзиві, не поширюється на відносини, пов'язанні з остаточним розрахунком газопостачального підприємства та його структурних підрозділів із оптовим продавцем природного газу, операторами газотранспортної та газорозподільних систем відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ (пункт 2 розділу І Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов'язки, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за № 2516).

Проаналізувавши зміст вищеперерахованих нормативно - правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що встановлений ними порядок розрахунків постачальника природного газу з оптовим продавцем природного газу ніяким чином не обмежує відповідача у проведенні остаточного розрахунку із позивачем, всупереч твердженням останнього, не свідчить про відсутність його вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем, та не є підставою для звільнення ТОВ "Чернігівгаз Збут" від відповідальності за порушення договірних зобов'язань перед ПАТ НАК "Нафтогаз України" за договором від 30.12.2015 за № 16-206-Н.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" - 223 149,66 грн. пені, 23 379,34 грн. трьох відсотків річних та 744,00 грн. судового збору.

В іншій частині позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2017 у справі №927/980/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2017 у справі №927/980/17 - без змін.

Матеріали справи №927/980/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 25.06.2018.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

М.Л. Яковлєв