ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" червня 2018 р. м. Київ Справа №911/1307/18

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши

заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до житлово-будівельного кооперативу "ПЕРЛИНА"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості в сумі 29 700,00 грн.,

без повідомлення заявника і боржника

ВСТАНОВИЛА:

14 червня 2018 року до Господарського суду Київської області надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі заявник) до житлово-будівельного кооперативу "ПЕРЛИНА" (далі боржник) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості в сумі 29 700,00 грн. (далі заява).

Згідно з ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Адвокат зобов'язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Заява про видачу судового наказу від 14.06.2018 року підписана представником заявника - адвокатом ОСОБА_2

На підтвердження повноважень щодо підписання заяви представником заявника - адвокатом ОСОБА_2 подано копію ордеру на надання правової допомоги серії КВ №211659 від 25.09.2017 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №20 від 05.09.2017 року.

Разом з цим, вищевказаного договору про надання правової допомоги №20 від 05.09.2017 року до заяви представником заявника - адвокатом ОСОБА_2 не додано, що унеможливлює встановлення меж повноважень, наданих йому клієнтом, а саме обмежень щодо підписання та подання заяви.

Так, заявником при зверненні до суду не дотримано вимог, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відтак, заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу "ПЕРЛИНА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості в сумі 29 700,00 грн. задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ч. 4 ст. 60, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. ч. 1, 2 ст. 147, ч. 1 ст. 148, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. відмовити заявнику у видачі судового наказу;

2. розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків;

3. направити копію ухвали заявнику.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає оскарженню в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.06.2018 року.

Суддя С. Грабець