КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Справа№ 925/119/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явилися

відповідача - не з`явилися

третьої особи - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник-М"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2018 р. (повне рішення складено 05.05.2018 р.)

у справі № 925/119/18 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Черкаській області

до Комунального підприємства "Комунальник-М"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Маньківської селищної ради

про стягнення 547582,58 грн шкоди, завданої самовільним використанням водних ресурсів

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року Державна екологічна інспекція у Черкаській області звернулася з позовом до Комунального підприємства "Комунальник-М" про стягнення 547582,58 грн шкоди, завданої самовільним використанням водних ресурсів.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в період з 01.01.2015 р. по 22.05.2017 р. відповідач здійснював господарську діяльність без відповідного дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ст. 44, ст. ст. 48, 49 Водного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.03.2018 р. було залучено до участі у даній справі Маньківську селищну раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.04.2018 р. у справі № 925/119/18 позов Державної екологічної інспекції у Черкаській області задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство "Комунальник-М" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Також відповідачем у тексті скарги викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представників Комунального підприємства "Комунальник-М".

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що в період з 01.01.2015 р. по 22.05.2017 р. КП "Комунальник-М" ліміти забору води до 300 куб.м. на добу не перевищувало. Підприємством самовільне використання води зі свердловин та самовільне використання земельних ділянок під розміщення свердловин не допускалось, оскільки більшість свердловин побудовані в 60-80 роках минулого століття та є власністю селищної громади в особі Маньківської селищної ради, і перебувають на балансі КП "Комунальник-М". Із восьми свердловин використовується тільки чотири, решта свердловин законсервовані та не використовуються.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2018 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник-М" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Власов Ю.Л.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Комунальник-М", вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 14.06.2018 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Київського апеляційного господарського суду № 09.1-08/1493/18 від 13.06.2018 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. 14.06.2018 р. у відрядженні призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/119/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2018 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 р. справу № 925/119/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У засідання суду, призначене на 14.06.2018 р., представники сторін та третьої особи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Також відповідачем у тексті скарги викладено клопотання про розгляд справи за відсутності представників Комунального підприємства "Комунальник-М".

Будь-яких доказів поважності причин відсутності представника третьої особи суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.06.2017 р. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області у відповідності до вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунального підприємства "Комунальник-М" смт. Маньківка, вул. Соборна, 169.

За результатами вказаної перевірки було складено акт планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, в якому зазначено, що основним видом діяльності КП "Комунальник-М" є забір, очищення та постачання води смт. Маньківка. КП "Комунальник-М" також останній здійснює діяльність по збору, транспортуванню та розміщенню на сміттєзвалищі твердих побутових відходів.

Крім того, в акті зазначено, що користування земельною ділянкою під виробничою базою (вул. Соборна, 169 смт. Маньківка) здійснюється без документів, що посвідчують право користування землею. Водоспоживання КП "Комунальник-М" (смт. Маньківка, вул. Соборна, 169) здійснюється з міського водогону.

Водопостачання населенню КП "Комунальник-М" здійснює з 8 артезіанських свердловин на підставі дозволу на спеціальне водокористування №Укр919-А/Чрк від 23.05.2017 р. з терміном дії по 23.05.2022 р. Вода використовується на господарсько-питні та виробничі потреби для забезпечення виробничих та господарсько-питних потреб підприємств, організацій та населення смт. Маньківка.

Попередній дозвіл на спеціальне водокористування №Укр5478-А/Чрк від 30.05.2012 р. був з терміном дії по 31.12.2014 р.

Так, під час перевірки позивачем було встановлено, що в період з 01.01.2015 р. по 22.05.2017 р. відповідач здійснював господарську діяльність без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

За допущене порушення вимог природоохоронного законодавства начальника Комунального підприємства ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності і винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 010298 від 09.06.2017 р. у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у встановленому законом порядку не оскаржена, сума штрафу сплачена добровільно, що підтверджується квитанцією № 70 від 23.06.2017 р.

Відповідно до звіту про використання води за 2015 рік відповідачем було використано 86,9 тис. м.куб.; звіту про використання води за 2016 рік використано 86,2 тис. м.куб. та відповідно до наданої довідки № 91 від 08.06.2017 р. КП "Комунальник-М" у період часу з 01.01.201 7р. по 22.05.2017 р. використав води 30273,29 м.куб.

Внаслідок самовільного використання водних ресурсів, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 р., проведено розрахунок розміру збитків, згідно з яким сума завданих державі збитків складає 547 582,58 грн.

31.08.2017 р. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області на адресу відповідача було направлено претензію № 10-14/73/ЮР з вимогою відшкодувати завдані збитки у розмірі 547 582,58 грн.

Однак відповідач відповіді на вказану претензію не надав, збитки у розмірі 547 582,58 грн не відшкодував.

Відповідно до п. 9 ст. 44 Водного Кодексу водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Як передбачено ст. 49 Водного кодексу України, спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. У дозволі на спеціальне водокористування встановлюється ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. Спеціальне водокористування є платним.

У відповідності до ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об'єктів, пов'язаних з історико-культурною спадщиною.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько - питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 2 Водного кодексу України водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими законодавчими актами. Земельні, гірничі, лісові відносини, а також відносини щодо використання та охорони рослинного і тваринного світу та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря, виключної (морської) економічної зони та континентального шельфу України, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Як передбачено ст. ст. 46, 48 Водного кодексу України, водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Як було встановлено вище, дозвіл на спеціальне водокористування № Укр919-А/Чрк від 23.05.2017 р. був виданий відповідачу терміном дії з 23.05.2017 р. по 23.05.2022 р.

Однак термін дії попереднього дозволу №Укр5478-А/Чрк від 30.05.2012 р. на спеціальне водокористування закінчився 31.12.2014 р., тобто в період часу з 01.01.2015 р. по 22.05.2017 р. у відповідача був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише на підставі дозволу.

Процедура погодження та видачі юридичним і фізичним особам дозволів на спеціальне водокористування визначається Порядком погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 р. № 321 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку обов'язковим реквізитом дозволу, зокрема, є термін, на який видано дозвіл. Дозвіл скріплюється печаткою та підписом керівника органу, що його видав.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Як передбачено ч. 1 ст. 111 Водного кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, - підлягає компенсації в повному обсязі.

Доводи скаржника про відсутність потреби в отриманні дозволу на спеціальне водокористання, оскільки Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що регулюють відносини, пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру щодо спеціального водокористування" скасовано необхідність отримання такого дозволу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. 48 Водного кодексу України отримувати дозвіл на спеціальне водокористування не потрібно дрібним споживачам, які здійснюють забір води до 5 куб.м. на добу. В той час як Комунальне підприємство «Комунальник-М», як підприємство з водопостачання селища Маньківка, не довело ліміт видобування/використання питної води до 5 куб.м. на добу.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 547582,58 грн шкоди, завданої самовільним використанням водних ресурсів, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства "Комунальник-М" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Комунальник-М" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2018 р. у справі № 925/119/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Комунальник-М".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.06.2018 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

С.А. Пашкіна