РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2018 року

м. Чернігів

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Боброва Ю.М. розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження справу 927/336/18

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури, вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, в інтересах держави

в особі: Куликівської селищної ради Чернігівської області, вул. Щорса, 93, смт. Куликівка, Чернігівська область, 16300

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка», вул. Гетьмана Полуботка, 6-а, м. Чернігів, 14000

про стягнення 13805,36 грн заборгованості з орендної плати за землю.

без виклику представників учасників справи

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Куликівської селищної ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка» про стягнення 13805,36 грн заборгованості з орендної плати за землю.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі б/н від 23.12.2011, укладеного між Куликівською селищною радою Чернігівської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка», яку і просить стягнути заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п’яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Також ухвалою від 07.05.2018 встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті, зокрема, відповідачу - п’ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи відзиву на позов з доданими до нього документами.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 07.05.2018, направлена двічі на адресу відповідача: вул. Гетьмана Полуботка, 6-а, м. Чернігів, 14000, повернута відділенням зв’язку з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «неповна адреса для уточнення».

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи: 14000, Чернігівська область, м. Чернігів, Деснянський район, вулиця Гетьмана Полуботка, будинок 6-А.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвала суду від 07.05.2018 направлялась відповідачу на адреси, вказані в позовній заяві та ЄДР, і повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв’язку “за закінченням терміну зберігання” та «неповна адреса для уточнення», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши по суті у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.12.2011 між Куликівською селищною радою Чернігівської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка» (Орендар) укладено договір оренди землі б/н (далі - Договір) (а.с.15-17), відповідно до п.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - забудовані землі, яка знаходиться в смт. Куликівка Чернігівської області, вул. Заводська, 3.

В оренду передається земельна ділянка кадастровий номер № :01:009:0015 площею 1,1295 га, у тому числі землі несільськогосподарського призначення (п.2 Договору).

Договір зареєстровано в Куликівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.12.2012 за № 00591.

Договір укладено на 20 років (п.8 Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2011 становить 204779,25 грн (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 3% від величини нормативної грошової оцінки землі, що становить в грошовому виразі 6143,38 грн на рік, шляхом перерахування на рахунок Куликівської селищної ради.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п. 10 Договору).

Згідно з п. 11 Договору орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати і становить 511,95 грн до 25 числі поточного місяця.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Платність використання земельної ділянки є обов’язковою умовою договору відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» і визначена в укладеному договорі.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтею 96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з листом ГУ ДФС у Чернігівській області № 1619/9/25-01-17-01-21 від 27.03.2018 станом на 23.03.2018 відповідно до інтегрованих карток платника за ТОВ «Круп’яний завод «Куликівка» обліковується заборгованість з орендної плати за землю з грудня 2016 року по січень 2018 року в сумі 13805,36 грн.

Станом на момент подання позову заборгованість з орендної плати за землю відповідачем не сплачена і становить 13805,36 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись статтями 50, 53, 74, 86, 129, 232, 233, 236, 236-238, 240, 241, 247-252, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.           Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка» (вул. Гетьмана Полуботка, 6-а, м. Чернігів, 14000, ) на користь Куликів Куликівської селищної ради Чернігівської області (вул. Щорса, 93, смт. Куликівка, Чернігівська область, 16300; ; р/р 0671 ГУ ДКСУ в Чернігівській області, код платежу 18010600, МФО 853592, ) заборгованість з орендної плати за землю в сумі 13805,36 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Круп’яний завод «Куликівка» (вул. Гетьмана Полуботка, 6-а, м. Чернігів, 14000, ) на користь Прокуратури Чернігівської області, (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, р/р 6008, МФО 820172, код 02910114, банк ДКСУ м. Київ) 1762,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області.

Повне рішення складено та підписано 22.06.2018.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя            Ю.М. Бобров