КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Справа№ 911/2222/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання Даниленко Т.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.06.2018.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича

на рішення Господарського суду Київської області

від 15.09.2017 (повний текст рішення складено 19.09.2017)

у справі №911/2222/17 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича

до Фізичної особи - підприємця Поштаря Леоніда Леонідовича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області

2) Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Салій Вячеслав Васильович (далі - позивач) звернувся з позовом до Фізичної особи - підприємця Поштаря Леоніда Леонідовича (далі - відповідач) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 5,1427 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради що належить позивачу на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.07.2004, шляхом припинення незаконних дій та зобов'язання відновити огорожу земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка відповідача, накладається на земельну ділянку, яка знаходиться у повному володінні та користуванні позивача з 2004 року. Враховуючи, що відповідач намагається здійснити захоплення та будівництво на зазначеній земельній ділянці позивача та/або здійснити її продаж, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.09.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, Фізична особа - підприємець Салій Вячеслав Васильович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2017 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Суліма В.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 порушено апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 09.11.2017.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.11.2017 у зв'язку з участю у підготовці для підвищення кваліфікації з 06.11.2017 по 10.11.2017 суддів суддів Суліма В.В., Станіка С.Р., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гаврилюка О.М., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 прийнято справу №911/2222/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 до свого провадження у визначеному складі суддів, розгляд справи призначено на 05.12.2017.

04.12.2017 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до апеляційної скарги.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.12.2017 у зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Іоннікової І.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 прийнято справу №911/2222/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 до свого провадження у визначеному складі суддів.

05.12.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Білоцерківську районну державну адміністрацію Київської області та Управління Держземагентства у Білоцерківському районі Київської області.

Розгляд справи №911/2222/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 відкладено на 16.01.2018 .

10.01.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли письмові пояснення по справі з додатками.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.01.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., суддів: Іоннікова І.А., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Куксова В.В., суддів Іоннікової І.А., Гончарова С.А. та призначено справу на 12.03.2018.

23.01.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли письмові пояснення по справі з додатками.

29.01.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли письмові пояснення по справі з додатками.

29.01.2018 від третьої особи-2 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов лист в якому зазначено, що забезпечити явку в судове засідання представника управління Держземагенства у Білоцерківському районі Київської області не вбачається можливим.

26.02.2018 від третьої особи-2 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшли заперечення на апеляційну скаргу в яких зазначено, що відповідно до офіційних відомостей з Національної кадастрової системи України інформація щодо накладення земельної ділянки площею 0.6 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на землях Шкарівської сільської ради відсутня. Тому, вищезазначена земельна ділянка не накладається на інші земельні ділянки.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.03.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., суддів: Станіка С.Р., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.03.2018 прийнято справу №911/2222/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., суддів Станіка С.Р.,Іоннікової І.А., розгляд справи призначено на 18.04.2018

18.04.2018 судове засідання не відбулося у зв'язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. у відпустці.

У відповідності до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.04.2018 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., суддів: Іоннікова І.А., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 прийнято справу №911/2222/17 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Куксов В.В., суддів Гончарова С.А.,Іоннікової І.А., розгляд справи призначено на 12.06.2018

25.04.2018 від відповідача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.12.2017 та постанови Апеляційного суду Київської області від 11.04.2018 у справі №357/739/17.

08.06.2018 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшло клопотання щодо приєднання письмових доказів до апеляційної скарги, а саме висновку судового експерта Ковальчук Людмили Анатоліївни, Українського незалежного інститут судових експертиз, за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 30.05.2018.

В судове засідання 12.06.2018 третя особа-1, третя особа-2 свого представника не направили, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 12.06.2018 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, та просив задовольнити її, а рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.06.2018 представник відповідача заперечив проти доводів на апеляційну скаргу з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі № 911/2222/17 залишити без змін

Колегія суддів розглянувши клопотання скаржника щодо приєднання письмових доказів до апеляційної скарги, а саме висновку судового експерта Ковальчук Людмили Анатоліївни, Українського незалежного інститут судових експертиз, за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 30.05.2018 вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що скаржником не надано доказів неможливості подання висновку експерта до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього, клопотання скаржника щодо приєднання письмових доказів до апеляційної скарги, а саме висновку судового експерта Ковальчук Людмили Анатоліївни, Українського незалежного інститут судових експертиз, за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 30.05.2018 залишається без розгляду.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання розумних процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представників третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

14.07.2004 між Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області (Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Салієм Вячеславом Васильовичем (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець зобов'язався надати в оренду, а орендар - прийняти в строкове платне володіння і користування земельну ділянку, що перебуває в державній власності і розміщена на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області загальною площею 5,1427 га, для обслуговування існуючої виробничої бази на території Шкарівської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір зареєстрований у Київському регіональному центрі державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 21.07.2004 за №50.

На підставі акту прийому-передачі земельної ділянки позивач отримав в оренду вказану земельні ділянку.

Позивач посилається на те, що згідно зведеного кастрованого плану земельної ділянки ФОП Салія Вячеслава Васильовича, складеного на замовлення заявника у 2016 році геодезистом ОСОБА_5, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,6 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області повністю накладається на земельну ділянку площею 5,11427 га, що знаходиться в володінні та користуванні позивача з 2004 року.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач вказує на те, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.12.2015, укладеного між гр. ОСОБА_6 та ФОП Поштарем Л.Л. відповідач є власником земельної ділянки площею 0,6000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: Київська обл., Шкарівська сільська рада.

Право власності на вказану земельну ділянку було зареєстровано в установленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2015.

В матеріалах справи міститься Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якої вбачається, що станом на момент судового розгляду справи Поштар Леонід Леонідович є власником земельної ділянки площею 0,6 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Білоцерківський р., с/рада Шкарівська.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно довідки Управління Держземагенства у Білоцерківському районі № 067/534 від 03.08.2015 відповідно до офіційних відомостей з національної кадастрової системи України інформація про накладання спірних земельних ділянок відсутня.

Предметом позову є вимоги про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 5,1427 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради та належить позивачу на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.07.2004, шляхом припинення незаконних дій та зобов'язання відновити огорожу земельної ділянки.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю (ст. 152 Земельного кодексу України).

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст. 396 ЦК України).

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що на позивача покладений обов'язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Колегія суддів зазначає, що позивачем, належними та допустимими доказами не доведено суду того, що відповідачем порушено право позивача на користування земельною ділянкою загальною площею 5,1427 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради шляхом встановлення відповідачем огорожі, оскільки як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2015 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на момент судового розгляду справи відповідач є власником земельної ділянки площею 0,6 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Білоцерківський р., с/рада Шкарівська, а відтак вправі самостійно господарювати на ній.

Посилання позивача на те, що згідно зведеного кадастрового плану земельної ділянки ФОП Салія Вячеслава Васильовича, складеного на замовлення заявника у 2016 році геодезистом ОСОБА_5, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,6 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області повністю накладається на земельну ділянку площею 5,11427 га, що знаходиться у володінні та користуванні позивача з 2004 року оцінюються судом критично, оскільки згідно довідки Управління Держземагенства у Білоцерківському районі № 067/534 від 03.08.2015 відповідно до офіційних відомостей з національної кадастрової системи України інформація про накладання спірних земельних ділянок відсутня.

Доводи позивача щодо спроб відповідача захопити земельну ділянку позивача силовими шляхом не знайшли свого підтвердження у процесі судового розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 5,1427 га, яка знаходиться на території Шкарівської сільської ради та належить позивачу на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.07.2004, шляхом припинення незаконних дій та зобов'язання відновити огорожу земельної ділянки є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича на рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Салія Вячеслава Васильовича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №911/2222/17 - без змін.

Матеріали справи №911/2222/17 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 18.06.2018.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.А. Іоннікова

С.А. Гончаров