ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 18/3022/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк"

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс"

представник - Хоменко С.І. (довіреність від 29.12.2017)

кредитор - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"

представник - Кушнір Д.А. (довіреність від 28.12.2017)

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк"

кредитор - Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Полтавської області

кредитор - Полтавське територіальне управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська металургійна компанія"

виконуючий обов'язки ліквідатора - арбітражний керуючий Попадюк Ігор Васильович

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 21.02.2018

у складі колегії суддів: Плахов О.В. (головуючий), Здоровко Л.М., Пуль О.А.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

у справі №18/3022/11

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 26.03.2018 через Харківський апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 26.03.2018 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №18/3022/11 в порядку статей 286 - 289 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. 26.04.2018, за наслідком проведеного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 16.04.2018, колегією суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я., поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №18/3022/11, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 та призначено її розгляд в судовому засіданні на 24.05.2018 о 15 год. 15 хв. з повідомленням учасників провадження про дату, час та місце розгляду справи.

3. Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", арбітражний керуючий Тищенко О.І. та арбітражний керуючий Попадюк І.В. надали відзиви на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс".

4. На розгляд суду касаційної інстанції винесено проблему застосування норм матеріального права - статей 25, 32, 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.01.2012 за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк", ініціюючий кредитор) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод" (далі - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", боржник) за загальною процедурою відповідно до Закону про банкрутство редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

6. Ухвалою підготовчого засідання від 26.01.2012 визнано вимоги ініціюючого кредитора - ПАТ "Альфа-Банк" на суму 240 027 540, 01 грн. основного боргу; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Тищенко О.І.; зобов'язано розпорядника майна скласти реєстр вимог кредиторів та надати його суду до 02.04.2012.

7. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.06.2012 відсторонено керівника боржника - ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" ОСОБА_1 від посади та покладено виконання його обов'язків на розпорядника майна - арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

8. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Полтавської області від 04.07.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" з грошовими вимогами: ПАТ "Сведбанк" на суму 357 514 668, 15 грн. заборгованості за кредитом (вимоги включено до першої черги), ПАТ "УкрСиббанк" на суму 68 498 043, 30 доларів США та 85 356 981, 05 грн. основного боргу (вимоги включено до четвертої черги), 5 111 534, 98 доларів США та 6 254 414, 51 грн. пені (вимоги включено до шостої черги) та 1073 грн. судового збору (вимоги включено до першої черги), ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - ПАТ "ПУБМ) на суму 968 211, 84 доларів США та 18 798 545, 25 грн., з яких: основний борг на суму 931 568, 86 доларів США та 17 907 140, 23 грн. (вимоги включено до четвертої черги); пеня 36 642, 98 доларів США та 891 405, 02 грн. (шоста черга), Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області на суму 87 023 047, 62 грн. основного боргу (вимоги включено до третьої черги), 63 450 091 грн. штрафних (фінансових) санкцій та 541 488, 35 грн. пені (вимоги включено до шостої черги), Полтавського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку на суму 3 400 грн. штрафних санкцій (вимоги включено до шостої черги), ПАТ "Альфа-Банк" на суму 322 295 350, 85 грн. основного боргу (вимоги включено до четвертої черги), 3 778 317, 21 грн. пені (вимоги включено до шостої черги), 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення (вимоги включено до шостої черги).

9. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.10.2012. задоволено клопотання ПАТ "ПУМБ" та розпорядника майна ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" - арбітражного керуючого Тищенко О.І. та виключено ПАТ "ПУМБ" з реєстру вимог кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод".

10. Постановою Господарського суду Полтавської області від 06.11.2012 ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Тищенко О.І.

11. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2013 ухвалу Господарського суду Полтавської області від 04.07.2012 змінено та викладено пункти перший та шостий частини першої ухвали в такій редакції: "Визнати грошові вимоги: ПАТ "Сведбанк" у сумі 347 606 143, 60 грн. (з включенням до першої черги), ПАТ "Альфа-Банк" в сумі 322 295 350, 85 грн. основного боргу з включенням до четвертої черги вимог кредиторів, 85, 00 грн. - державного мита та 118, 00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з включенням до першої черги задоволення вимог кредиторів", в іншій частині ухвалу залишено без змін.

12. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.07.2014 замінено конкурсного кредитора - ПАТ "Альфа-Банк" на ТОВ "Кредо Солюшнс" на суму грошових вимог 322 295 350, 85 грн. основного боргу (четверта черга), 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ (перша черга); замінено конкурсного кредитора - ПАТ "Сведбанк" на ТОВ "Кредо Солюшнс" на суму грошових вимог 347 606 143, 60 грн. заборгованості за кредитом (вимоги включено до першої черги); зобов'язано ліквідатора Тищенко О.І. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод".

13. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.07.2013 здійснено заміну кредитора - Кременчуцьку об'єднану державну податкову інспекцію Полтавської області Державної податкової служби її правонаступником - Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області.

14. 17.07.2014 за результатами проведеної роботи ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тищенко О.І. подано до місцевого господарського суду ліквідаційний баланс ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", підсумковий звіт ліквідатора (з урахуванням доповнень до звіту), а також документи на підтвердження обставин, викладених у звіті.

15. Розгляд підсумкового звіту ліквідатора неодноразово відкладався, у зв'язку з апеляційним та касаційним оскарженням процесуальних документів у даній справі.

16. 13.03.2017 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тищенко О.І. подано до місцевого господарського суду скаргу на дії учасника провадження у справі про банкрутство (вх. №3440) (з урахуванням клопотання про долучення додаткових документів до такої заяви (від 18.04.2017 вх. №5189), в якій заявниця просила суд визнати протиправною бездіяльність ПАТ "УкрСиббанк" щодо закриття банківських рахунків банкрута; зобов'язати ПАТ "УкрСиббанк" провести закриття банківських рахунків банкрута ТОВ "КрАСЗ" та надати довідки про закриття банківських рахунків, а саме: №9702, №9702, №9703, №9702 та у разі виявлення порушення законності у діях банківської установи - винести окрему ухвалу з метою усунення подальших порушень ПАТ "УкрСиббанк" вимог Закону про банкрутство.

17. 18.12.2017 кредитором ПАТ "УкрСиббанк" подано до місцевого господарського суду скаргу на дії ліквідатора боржника Тищенко О.І., в якій заявник просив суд усунути від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначити ліквідатором арбітражного керуючого Попадюка І.В.

18. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.12.2017 у складі судді Ореховської О.О. затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод"; ліквідовано ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод"; ухвалено державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький автоскладальний завод"; зобов'язано ПАТ "УкрСиббанк" закрити рахунки ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" на підставі документа, виданого державним реєстратором, в порядку, установленому законодавством України, який підтверджує державну реєстрацію припинення юридичної особи або на підставі інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів про державну реєстрацію припинення юридичної особи; припинено провадження у справі.

19. Задовольняючи клопотання ліквідатора боржника Тищенко О.І. про залишення без розгляду раніше поданих нею скарги на дії учасника провадження у справі про банкрутство та клопотання про роз'яснення щодо строку ліквідаційної процедури ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" і строку повноважень ліквідатора Тищенко О.І., суд виходив з того, що фактично зазначене клопотання є відкликанням скарги та клопотання, що не суперечить приписам чинного законодавства та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших учасників справи.

20. За результатами розгляду поданої кредитором ПАТ "УкрСиббанк" скарги на дії ліквідатора боржника арбітражного керуючого Тищенко О.І. місцевим господарським судом відмовлено у її задоволенні з тих підстав, що доводи, на які посилався банк, на переконання суду не підтверджуються належними та допустимими доказами. Зокрема, місцевим господарським судом зазначено, що здача ліквідатором в архів документів банкрута, що підлягають довгостроковому зберіганню, до винесення судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-банкрута не є суттєвим порушенням; також, судом зазначено, що за наявності підстав неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків комітет кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" не був позбавлений можливості звернутися до суду в порядку частини 8 статті 16 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 з клопотання про припинення повноважень арбітражного керуючого Тищенко О.І. та призначення у справі нового арбітражного керуючого; однак, під час ліквідаційної процедури протокольне рішення комітету кредиторів про припинення повноважень арбітражного керуючого Тищенко О.І. як ліквідатора ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" та призначення у справі нового ліквідатора, а також відповідне клопотання комітету кредиторів до місцевого господарського суду не надходили; при цьому, в ліквідаційній процедурі скарги на дії ліквідатора Тищенко О.І. до місцевого господарського суду також не надходило.

21. Судом відхилено доводи банку на неналежне виконання ліквідатором боржника дій, спрямованих на закриття банківських рахунків та виявлення дебіторської заборгованості.

22. Затверджуючи звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, місцевий господарський суд зазначив, що ліквідатором було складено реєстр вимог кредиторів банкрута, вжито заходів щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, направлено запити до відповідних установ, за наслідком чого з'ясовано, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення з метою задоволення вимог кредиторів. Як вбачається з оскаржуваної ухвали, ліквідатор виконав всі дії з ліквідації банкрута, суду надані документи, що свідчать про ліквідацію банкрута як юридичної особи, в тому числі ліквідаційний баланс з непогашеною кредиторською заборгованістю у зв'язку з відсутністю активів, які можна було б направити на погашення кредиторської заборгованості. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного баланс банкрута з ліквідацією ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" як юридичної особи.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування його рішення

23. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2017 та направити справу №18/3022/11 для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи передчасністю його висновку про наявність правових підстав для затвердження звіту ліквідатора у зв'язку із завершенням ліквідаційної процедури боржника, а також неактуальністю ліквідаційного звіту та балансу, який датований 17.07.2014 та не охоплює всього періоду ліквідаційної процедури, а також неналежним виконанням ліквідатором покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків щодо проведення ліквідаційної процедури, порушенням балансу інтересів кредиторів та боржника, невчиненням належних дій з виявлення майна банкрута та дебіторської заборгованості.

24. 21.02.2018 Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Плахов О.В. (головуючий), Здоровко Л.М., Пуль О.А. апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.12.2017 у справі №18/3022/11 скасовано, усунено від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" арбітражного керуючого Тищенко О.І., покладено тимчасово обов'язки ліквідатора на арбітражного керуючого Попадюка І.В. до призначення нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку, в іншій частині апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" залишено без задоволення, справу №18/3022/11 передано на розгляд до Господарського суду Полтавської області на стадію ліквідаційної процедури.

25. Апеляційним судом встановлено, що на засіданні зборів кредиторів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", оформленому протоколом №5 від 26.09.2014, прийнято рішення про обрання нового складу комітету кредиторів Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області, ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Кредо Солюшнс", а також про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", звіту ліквідатора про витрати ліквідаційної процедури на суму 11 113, 46 грн. з авансовими звітами та звіту ліквідатора про оплату послуг ліквідатора на суму 47 756, 05 грн. та про звернення до Господарського суду Полтавської області з клопотанням про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод". 17.07.2014 за результатами проведеної роботи ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тищенко О.І. подано до Господарського суду Полтавської області ліквідаційний баланс ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", підсумковий звіт ліквідатора (з урахуванням доповнень до звіту), а також документи на підтвердження обставин, викладених у звіті.

26. Апеляційним судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що до остаточного звіту ліквідатора арбітражним керуючим Тищенко О.І. додано наказ №01/06/13 від 14.06.2013 про проведення інвентаризації майна боржника (т. 13 а.с. 29, т. 16, а.с. 11). За результатами проведеної інвентаризації ліквідатором складено інвентаризаційний опис №1 від 14.06.2013 про результати наявності коштів, що зберігаються в касі підприємства, відповідно до якого, грошові кошти відсутні (т. 16, а.с. 12), інвентаризаційний опис №2 від 14.06.2013 про результати наявності коштів на розрахункових рахунках в банках (т. 16, а.с. 13), та довідку про результати проведеної інвентаризації від 14.06.2013 (т. 16, а.с. 14). Зі змісту довідки вбачається, що за результатами інвентаризації виявлено, що основні фонди, нематеріальні активи, капітальні інвестиції, фінансові інвестиції, товарно-матеріальні цінності, небезнадійна дебіторська заборгованість, цінні папери та інші грошові документи, а також незавершене виробництво фактично відсутні, у зв'язку з чим, за повідомленням ліквідатора, акти інвентаризації не складались.

27. Апеляційний суд зазначив, що проведення інвентаризації активів і зобов'язань боржника та оформлення її результатів відповідно до Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 №69 є обов'язковим. Однак, додані ліквідатором боржника Тищенко О.І. інвентаризаційні описи та довідка не відповідають вимогам зазначеної Інструкції. Отже, ліквідатором вимог Закону про банкрутство виконано не було, доказів проведення інвентаризації майна боржника в порядку, визначеному Інструкцією з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 №69, до матеріалів справи не надано, а судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали від 18.12.2017 зазначених обставин, які мають суттєве значення для справи, прийнято до уваги не було.

28. Апеляційний суд зазначив, що ліквідаційна процедура у даній справі була розпочата ще у 2012 році та тривала майже 5 років, тоді як Законом про банкрутство в редакції до 19.01.2013, яка застосовується до боржника, передбачено, що ліквідаційна процедура має тривати 12 місяців і може бути продовжена на 6 місяців. Суд прийняв до уваги те, що ліквідатором боржника за період ліквідаційної процедури було проведено єдину інвентаризацію у 2013 році без належного документального оформлення, а, отже, арбітражний керуючий Тищенко О.І. порушила вимоги Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 №69, Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142, безвідповідально віднеслася до покладених на нею Законом про банкрутство обов'язків як ліквідатора боржника.

29. Апеляційний суд наголосив на тому, що первинна документація боржника може містити дані про існування як активів, так і дебіторської заборгованості, за рахунок яких можливо здійснити погашення вимог кредиторів. Однак, затверджуючи звіт ліквідатора та припиняючи провадження у даній справі про банкрутство місцевий господарський суд погодився з доводами, викладеними арбітражним керуючим Тищенко О.І. в доповненні до звіту ліквідатора, в якому ліквідатором було повідомлено суд про те, що в ході проведення процедури банкрутства на стадії розпорядження майном та в ході ліквідаційної процедури банкрута не було виявлено бухгалтерської та іншої документації ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", яка б надала можливість провести розшифрування статей балансу, в тому числі щодо дебіторської заборгованості, відсутні відомості щодо підприємств-дебіторів, їх кодів ЄДРПОУ, підстав виникнення боргу, суми боргу, первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження боргу для проведення претензійної роботи щодо примусового стягнення дебіторської заборгованості (т. 20, а.с. 1-85). Також, місцевим господарським судом прийнято пояснення ліквідатора боржника Тищенко О.І. щодо вчинення дій, спрямованих на пошук зазначеної документації, які полягали у зверненні до правоохоронних органів із заявою про вжиття заходів щодо розшуку бухгалтерської та іншої документації, статутних документів, печаток та штампів ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод", однак, за результатами вжитих заходів місцезнаходження бухгалтерської та іншої документації, статутних документів та печаток підприємства-банкрута не встановлено (т. 9, а.с. 63-88, 120-137).

30. Апеляційний суд зазначив, що такі висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні статей 76, 77 ГПК України в редакції з 15.12.2017, які б підтверджували вжиття ліквідатором Тищенко О.І. інших дієвих заходів, спрямованих на витребування зазначених документів, окрім звернення до правоохоронних органів із заявою про вжиття заходів щодо розшуку бухгалтерської та іншої документації; при цьому, ліквідатор, виконуючи обов'язки керівника боржника, мав всі можливості для відновлення у встановленому порядку первинної документації боржника за весь період його діяльності, в тому числі шляхом звернення до контролюючих органів (зокрема, податкових та інших), які в силу своїх повноважень мають первинну документацію боржника.

31. Апеляційний суд погодився з доводами скаржника про бездіяльність ліквідатора щодо невчинення всіх належних дій, спрямованих на виявлення дебіторської заборгованості, та неналежне виконання ліквідатором покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків, оскільки ліквідатор боржника поряд з неповнотою дій щодо інвентаризації майна, відновлення документів бухгалтерського обліку, розшуку активів боржника, подала суду звіт про виконану роботу у процедурі ліквідації та ліквідаційний баланс боржника станом на 17.07.2014 (т. 18, а.с.150-151), який не охоплював близько трьох років проведення нею ліквідаційної процедури, що свідчить про допущення істотних помилок в роботі ліквідатора при ліквідації банкрута як юридичної особи.

32. Апеляційним судом встановлено, що складений ліквідатором боржника арбітражним керуючим Тищенко О.І. та затверджений судом першої інстанції ліквідаційний баланс станом на 17.07.2014 не відповідає нормам і стандартами бухгалтерського обліку, що виключає можливість його затвердження господарським судом і, як наслідок, завершення ліквідаційної процедури з припиненням боржника як юридичної особи, оскільки його було складено станом на 17.07.2014 з використанням зразка балансу згідно з додатком до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 2 "Баланс", затвердженого Наказом Міністерства Фінінасів України №87 від 31.03.1999. Однак, зазначений нормативно-правовий акт втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" від 07.02.2013 №73.

33. Також, апеляційним судом встановлено неподання ліквідатором щомісячної звітності суду про його роботу в ліквідаційній процедурі, незаконне списання дебіторської заборгованості на суму 59 420 438 грн. згідно з актом 10.09.2013, в той час як такі дії порушують баланс інтересів кредитора і боржника, оскільки дебіторська заборгованість в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство повинна реалізовуватися шляхом відступлення права вимоги, а таких дій ліквідатором вчинено не було; ліквідатором не перевірено наявності у боржника рахунків у цінних паперах шляхом звернення до депозитарію; не закрито рахунків боржника в ПАТ "УкрСиббанк" №9702, №9703.

34. Апеляційний суд встановив недоброчесність дій ліквідатора у поданні нею доказів до господарського суду. Так, доданим до матеріалів справи Актом знищення печатки від 17.07.2014 підтверджується, що по завершенню ліквідаційної процедури печатка ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" була знищена шляхом механічного розрізання (т. 18, а.с. 149), відповідна інформація зафіксована в Довідці про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 17.12.2014 №122, яка здійснювалася Міністерством юстиції України в особі Головного управління юстиції у Харківській області діяльності арбітражного керуючого Тищенко О.І. (т. 29, а.с. 117-132). Разом з тим, під час апеляційного перегляду даної справи, судом встановлено, що в матеріалах справи міститься скарга арбітражного керуючого Тищенко О.І. від 07.03.2017 №02-15/72 та додані до неї документи (вх. №3440 від 13.03.2017 (т. 27, а.с. 145-157), серед додатків до цієї скарги містяться документи, скріплені відтиском нібито знищеної печатки, що свідчить про те, що ліквідатор боржника арбітражний керуючий Тищенко О.І. після складання Акта знищення печатки від 17.07.2014 продовжувала користуватися печаткою банкрута, що ставить під сумнів доброчесність дій ліквідатора у поданні доказів.

35. Апеляційний суд прийняв до уваги те, що в межах розгляду даної справи комітетом кредиторів питання щодо звільнення арбітражного керуючого Тищенко О.І. від виконання обов'язків ліквідатора боржника не розглядалось. Однак, з огляду на встановлення апеляційним судом наявності численних порушень вимог Закону про банкрутство, невиконання ліквідатором Тищенко О.І. покладених на неї обов'язків, з метою недопущення затягування процедури банкрутства та порушення прав кредиторів, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, апеляційний суд дійшов висновку, що дії ліквідатора арбітражного керуючого Тищенко О.І. у даній справі не є сумлінними, не були спрямовані на здійснення реальних заходів щодо завершення ліквідаційної процедури, як того вимагають приписи законодавства про банкрутство, у зв'язку з чим, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для усунення ліквідатора Тищенко О.І. від виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" та до призначення у встановленому Законом про банкрутство порядку нового ліквідатора тимчасово поклав виконання обов'язків ліквідатора боржника на арбітражного керуючого Попадюка І.В., заява якого про участь даній справі долучена судом апеляційної інстанції до матеріалів справи.

36. З огляду на встановлене за сукупністю обставин справи, апеляційний суд прийняв рішення про скасування ухвали суду першої інстанції про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі як такого, що не відповідає вимогам статті 32 Закону про банкрутство, оскільки судом схвалено дії ліквідатора, які є неналежними та неповними в ліквідаційній процедурі. Також, суд частково задоволив скаргу ПАТ "УкрСиббанк" на дії ліквідатора Тищенко О.І. з вимогою про її усунення від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Кременчуцький автоскладальний завод" та покладення тимчасового виконання обов'язків ліквідатора на арбітражного керуючого Попадюка І.В. до призначення нового ліквідатора у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку.

37. В іншій частині апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" залишено без задоволення, справу №18/3022/11 передано на розгляд до Господарського суду Полтавської області на стадію ліквідаційної процедури.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ТОВ "Кредо Солюшнс")

38. Скаржник, який є конкурсним кредитором боржника, доводив, що постанова апеляційного суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження матеріалів справи, що призвело до встановлення судом помилкових за своєю суттю фактів щодо невжиття ліквідатором вичерпних заходів з пошуку та повернення майна банкрута (звернень до правоохоронних органів та розшуку заставного майна), стягнення дебіторської заборгованості, неподання звітності комітету кредиторів та суду, а також порушенням вимог статей 34, 43 ГПК України в редакції до 15.12.2017.

39. Скаржник аргументував, що посилання апеляційного суду на те, що ліквідатором не проведено інвентаризації майна банкрута відповідно до вимог Інструкції з інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 11.08.1994 №69, є необґрунтованими, оскільки зазначена Інструкція передбачає проведення інвентаризації фактично працюючих підприємств, тоді як боржник не здійснював господарської діяльності, та з огляду на відсутність основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, капітальних інвестицій, цінних паперів та інших грошових документів, ліквідатором складено довідку, що не є порушенням Інструкції №69. Також, скаржник зазначив, що за результатами здійснення ліквідаційної процедури у даній справі майна, що відноситься до ліквідаційної маси, не було встановлено, а, відтак, інвентаризація не проводилась.

40. Скаржник не погоджується з твердженням апеляційного суду про неналежне виконання ліквідатором обов'язків та неповноти здійснення ним ліквідаційної процедури боржника, невжиття належних заходів щодо пошуку первинної документації боржника, оскільки до повноважень контролюючих органів (зокрема, податкових) не входить здійснення збереження первинної документації, а, відтак, твердження суду про можливість відновлення первинної документації є безпідставним.

41. Скаржник доводив, що в ході ліквідаційної процедури вчинялись всі можливі дії на виявлення дебіторської заборгованості на підставі отриманої звітності банкрута, однак, у зв'язку з відсутністю первинної документації неможливо було провести розшифровки статей балансу.

42. Скаржник наголошував на тому, що ліквідатором виконані всі дії відповідно до статті 25 Закону про банкрутство щодо збереження майна банкрута та проведення його реалізації для забезпечення вимог кредиторів, правомірно здійснено його списання, а тому зауваження апеляційного суду в цій частині є необґрунтованим.

43. Скаржник аргументував безпідставність висновків апеляційного суду про незакриття ліквідатором рахунку в ПАТ "УкрСиббанк", оскільки судом не враховано фактів недопуску ліквідатора до установ банку з метою закриття рахунків, умисного неотримання рекомендованої поштової кореспонденції від ліквідатора.

44. На посилання апеляційного суду про ненадання судом першої інстанції правової оцінки протоколу комітету кредиторів №6 від 05.09.2016, скаржником зазначено, що на момент складання ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора, що були затверджені комітетом кредиторів у 2014 році, так і на момент прийняття оскаржуваного судом рішення, їх дані не змінились.

45. Скаржник наполягав на тому, що хоч в ухвалі про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі дії ліквідатора не деталізуються, однак, вони були досліджені судом першої інстанції з вивченням поданих документів, тому порушення статей 25, 30 Закону про банкрутство відсутні.

Доводи інших учасників справи

46. Арбітражний керуючий Тищенко О.І. у відзиві зазначила, що постанова апеляційного господарського суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків обставинам справи, та підтримала доводи касаційної скарги.

47. ПАТ "УкрСиббанк" та арбітражний керуючий Попадюк І.В. зазначили, що постанова апеляційного суду винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а дії ліквідатора боржника були недостатніми та неповними, про що правомірно зазначено апеляційним судом, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

48. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011.

Стаття 22 - господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру, строк якої не може перевищувати 12 місяців. Господарський суд може продовжити цей строк, якщо інше не передбачено цим законом.

Частина 1 статті 25 - ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частини 1, 2 статті 32 - після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи-банкрута.

49. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, чинній до 15.12.2017

Частина 2 статті 4-1 - провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частини 1, 2 статті 101 - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

50. Господарський процесуальний кодекс України в редакції, чинній з 15.12.2017

Частина 1, 4 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не зв'язаний доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

51. З огляду на повноваження суду касаційної інстанції при перегляді судових рішень в касаційному порядку відповідно до статті 300 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про порушення апеляційним судом положень статей 32, 43 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991 та статей 25, 32, 40 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права апеляційним судом

52. Аналіз положень статей 25, 32 Закону про банкрутство свідчить про те, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій з виявлення активів та пасивів боржника, встановлення правового статусу боржника, як юридичної особи, встановлення відсутності керівних органів боржника за адресою їх місцезнаходження у випадку ведення спрощеної процедури банкрутства, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації); висновки суду про встановлені обставини та їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому, ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

53. Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками апеляційного суду про те, що на час подання на затвердження звіту ліквідатора та його розгляду в суді першої інстанції не була досягнута мета ліквідаційної процедури, а, зокрема, не були задоволені вимоги як конкурсних, так і заставних кредиторів шляхом пошуку та продажу майна банкрута.

54. Аналіз положень статей 73, 74, 86, 269 ГПК України в редакції з 15.12.2017 свідчить про те, що законодавець зобов'язав суд апеляційної інстанції приймати рішення за наслідком апеляційного перегляду справи за умов дослідження та оцінки усіх доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

55. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про незаконність рішення місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора за результатами ліквідаційної процедури, виходячи з власної оцінки доказів та обставин справи про неповноту вчинення дій ліквідатором Тищенко О.І. та неприйнятність поданих нею звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу за 2014 рік як таких, що обґрунтовують належне проведення нею ліквідаційної процедури боржника станом на 2017 рік.

56. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін.

Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на апеляційний суд обов'язку щодо мотивації прийнятої ним постанови, оскільки апеляційний суд приділив достатньо уваги обґрунтуванням щодо нової оцінки доказів у справі, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення принципів господарського судочинства при застосуванні норм процесуального права, продемонструвавши справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі, прийняв рішення з дотриманням справедливого балансу інтересів боржника, кредиторів у даній справі .

А.3. Мотиви відхилення доводів касаційної скарги

57. З огляду на відсутність відповідно до статті 300 ГПК України в суду касаційної інстанції повноважень щодо переоцінки доказів та обставин справи, Суд вважає необґрунтованими доводи скаржника згідно з пунктами 38-44 мотивувальної частини даної постанови як такі, що спрямовані на переоцінку конкретних доказів та обставин справи, яким була дана відповідна оцінка апеляційним судом.

58. Доводи скаржника про порушення апеляційним судом статей 25, 32, 40 Закону про банкрутство не знайшли свого підтвердження за наслідком касаційного розгляду у даній справі з огляду на висновки суду згідно пунктів 52-56 мотивувальної частини постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

59. З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ТОВ "Кредо Солюшнс" без задоволення та залишення без змін постанови Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №18/3022/11 як такої, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

60. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін постанови суду апеляційної інстанції, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредо Солюшнс" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.02.2018 у справі №18/3022/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк