ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 924/848/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши без повідомлення та виклику учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут"

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2017

у справі № 924/848/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" (далі - ПАТ "Укрпошта"), звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" (далі - ТОВ "Хмельницькгаз збут"), у якому просило стягнути з відповідача 474 343,86 грн, у тому числі: 358 953,35 грн - основний борг, 85 297,45 грн - пеня, 23 712,06 грн інфляційні втрати, 6 381,00 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з приймання платежів від 01.07.2015 № 20/152/Р.240 (далі - договір № 20/152/Р.240) щодо сплати в повному обсязі вартості наданих позивачем послуг за жовтень і листопад 2015 року, які складають 1 % від суми перерахованих платежів.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.11.2016 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Хмельницькгаз збут" на користь ПАТ "Укрпошта" 358 953,31грн основного боргу, 26 701,05грн пені, 5 327,72 грн 3 % річних, 18 102,05 грн інфляційних втрат, 6 536,78грн витрат зі сплати судового збору.

Рівненський апеляційний господарський суд, здійснивши перерахунок суми заборгованості, постановою від 12.01.2017 змінив рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.11.2016 у частині стягнення сум 3 % річних, інфляційних втрат та судового збору, а у решті - рішення залишив без змін. Резолютивну частину рішення виклав в іншій редакції, відповідно до якої позов задовольнив частково. Стягнув з ТОВ "Хмельницькгаз збут" на користь ПАТ "Укрпошта" 358 953,31 грн основного боргу, 26 701,05 грн пені, 6 070,96 грн 3 % річних, 20 781,78 грн інфляційних втрат, всього - 41 2507,10 грн, а також 6 738,13 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову. У решті позову відмовлено.

Вищий господарський суд України постановою від 13.04.2017 залишив без змін постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.01.2017.

У заяві про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2017 у справі № 924/848/16 з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 15.12.2017), ТОВ "Хмельницькгаз збут", посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанцій одних і тих самих норм матеріального права (постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ"), що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, просить скасувати постанову суду касаційної інстанції.

На обґрунтування зазначеної підстави для перегляду судового рішення заявником надано копію постанови Вищого господарського суду України від 26.12.2016 у справі № 917/1066/16, у якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми права при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у заяві ТОВ "Хмельницькгаз збут" доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 11114 ГПК (тут і далі - у редакції, чинній до 15.12.2017) Верховний Суд України переглядає рішення господарських судів виключно на підставі і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з підстав, передбачених статтею 11116 ГПК.

Згідно з пунктом 1 частини 1статті 11116 ГПК заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності у різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи, перевірка встановлення правильності яких не належить до компетенції Верховного Суду.

У справі № 924/848/16, у якій подано заяву про перегляд судових рішень, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про стягнення з ТОВ "Хмельницькгаз збут" на користь ПАТ "Укрпошта" заборгованості з оплати за надані послуги з приймання платежів без урахування зменшення розміру цієї оплати з 1% від суми платежу, що передбачено договором, до 0,3%, що визначено постановою КМУ від 30.09.2015 № 792. При цьому у справі судами було встановлено, що умовами укладеного між сторонами договору № 20/152/Р.240 було передбачено плату за надані послуги з приймання платежів у розмірі 1% від суми платежу (п.3.1), внесення змін в умови договору тільки шляхом укладення сторонами додаткової угоди (п. 8.1), відсутність такої додаткової угоди щодо зміни розміру плати за надані послуги відповідно до постанови КМУ від 30.09.2015 № 792 та розірвання договору № 20/152/Р.240 у зв?язку з недосягненням згоди щодо зміни розміру плати (постанова від 13.04.2017).

У справі № 917/1066/16, копію постанови Вищого господарського суду України у якій надано для порівняння, Вищий господарський суд України залишив в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з приймання платежів і зазначив, що встановлення постановою КМУ від 30.09.2015 № 792 нового граничного розміру вартості таких послуг, що надаються позивачем, є достатньою підставою для внесення відповідачем відповідної плати у розмірі, що не перевищує 0,3 % від загальної суми коштів. При цьому Вищий господарський суд України виходив з інших умов договору про надання послуг з приймання платежів, яким було передбачено обов'язкову зміну суми винагороди, яку замовник сплачує виконавцю за договором, у разі зміни законодавства в частині зменшення розміру оплати щодо приймання платежів від населення (постанова від 26.12.2016).

Отже, у постанові Вищого господарського суду України від 26.12.2016 у справі № 917/1066/16, на яку посилається заявник на підтвердження неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, та у постанові Вищого господарського суду України від 13.04.2017 у справі, яка розглядається, обставини, що формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, не можна визнати подібними.

Аналіз зазначених рішень судів касаційної інстанції не дає підстав для висновку про різне застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792, оскільки ці судові рішення ухвалено з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій.

Відповідно до частини 1 статті 11126 ГПК Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися, або норми права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосовані правильно.

Зважаючи на те, що обставини, на які посилається заявник як на підставу для перегляду постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2017, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи № 924/848/16, заява ТОВ "Хмельницькгаз збут" не підлягає задоволенню.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) статтями 11123, 11124, 11126 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192- VIII), Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2017 у справі № 924/848/16 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий