КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р. Справа№ 910/247/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 20.06.2018

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.04.2018

у справі № 910/247/18 (суддя Шкурдова Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА"

про розподіл судових витрат у справі № 910/247/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Латчбахер Україна"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА"

2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання патентів України на промислові зразки недійсними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/247/18 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" про компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи № 910/247/18.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/247/18 та стягнути з позивача понесені ТОВ "КОНСТА" судові витрати (витрати на проведення експертизи) в загальній сумі 35 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у даній справі, крім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "КОНСТА" на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/247/18; призначено розгляд апеляційної скарги на 20.06.2018.

19.06.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін

У судовому засіданні 20.06.2018 представник позивача заперечив проти апеляційної скарги, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представник відповідача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача (апелянта), який не з'явився у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 10.01.2018 року відкрито провадження у справі № 910/247/18 за правилами загального позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Латчбахер Україна" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" про визнання патентів України на промислові зразки недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Латчбахер Україна" про залишення позову без розгляду - задоволено, позов у справі № 910/247/18 залишено без розгляду.

20.04.2018 від товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" надійшло клопотання про розподіл судових витрат, згідно якого відповідач у справі просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Латчбахер Україна" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" витрати останнього в розмірі 35 000,00 грн., які були сплачені ТОВ "КОНСТА" за проведення експертизи з метою визначення відповідності промислового зразка критерію патентоздатності, в зв'язку з чим було проведено експертизу, за результатом якої складено Висновок експерта від 06.03.2018 №05-02, за який сплачено 20 000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 26.02.2018 №62 та складено Висновок експерта від 14.04.2018 №07-01, за який сплачено 15 000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 13.04.2018 №75.

Посилаючись на норми ст. 123, 130 ГПК України ТОВ "КОНСТА" просив суд першої інстанції покласти вказані витрати на проведення експертизи на позивача.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив ТОВ "КОНСТА" у задоволенні клопотання про розподіл судових витрат.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на проведення експертизи.

У відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 5 ст.130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на підтвердження понесених ним витрат на проведення експертизи долучено платіжне доручення від 26.02.2018 №62 та платіжне доручення від 13.04.2018 №75.

Виходячи з приписів чинного законодавства розмір відшкодування здійснених витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, доводиться саме відповідачем як особою, яка звернулась до суду з відповідною заявою згідно з ч. 5 ст. 130 ГПК України. При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, саме по собі пред'явлення позову та подання заяви про залишення позову без розгляду в порядку ст. 226 ГПК України не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Як передбачено ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 14 ГПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому ч. 4 ст. 13 ГПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не було надано, як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції, доказів на підтвердження своєї позиції щодо необґрунтованих дій з боку позивача, в тому числі згідно з вимогами ч. 9 ст. 129 цього Кодексу (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони). Саме по собі пред'явлення позову та подання заяви про залишення позову без розгляду в порядку ст. 226 ГПК України не може свідчити про необґрунтовані дії позивача. Отже передбачених законом підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем витрат по справі не встановлено, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволені вимог про компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, відхиляються судовою колегією за необґрунтованістю, оскільки не спростовують обставин, які на підставі належних та допустимих доказів встановлені у даній справі судом першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування ухвали господарського суду м. Києва від 23.04.2018 у справі № 910/247/18. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у даній справі, судовою колегією не встановлено.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТА" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 23.04.2018 у справі № 910/247/18 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/247/18 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний: 26.06.2018.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков