ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018м. ДніпроСправа № 904/887/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В.

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м. Дніпро

про стягнення 156 901,04 грн. за договором поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017 Приватного акціонерного товариства "НАСІННЕВЕ", м. Дніпро Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО", м. Київ визнання недійсним договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО", м. Київ

про визнання недійсним договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017

Представники:

Від позивача ( за первісним позовом) Хомук С.М. - представник за довіреністю б/н від 20.03.2018р.

Від відповідача ( за первісним позовом) Кузьменко В.С. - представник за довіреністю б/н від 29.12.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про стягнення 156 901,04 грн. за Договором поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017, з яких: 135 499,55 грн. сума основної заборгованості, 7 016,28 грн. - 18% річних, 14 385,21 грн. пені.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2018, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 24.04.2018.

Відповідач 11.04.2018 надав відзив на позов, в якому зазначив, що дійсно, 11.05.2017р. між ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО" та ПрАТ "Насінневе" було укладено Договір поставки № AS/20/05/2017, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця продукцію для сільгоспвиробництва відповідно до умов Договору, а Покупець зобов'язався прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним Договором умовах. Так, відповідно до п.3.2 Договору "на кожну поставлену партію товару Постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок, видаткову накладну, сертифікат на насіння України, сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому - передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього Договору".

Також Відповідач зазначає, що датою поставки товару є дата приймання товару, зазначена в акті приймання - передачі товару, оригінал якого зобов'язаний надати саме Постачальник, однак Позивачем акт приймання - передачі товару не надався. Таким чином, поставка товару за Договором фактично не відбулася, що свідчить про порушення Позивачем своїх зобов'язань.

У зв'язку з невиконанням Позивачем своїх зобов'язань за договором, Відповідач зупинив виконання своїх зобов'язань в частині здійснення оплати 70% вартості товару до виконання ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО" обов'язку щодо передачі Акту приймання-передачі товару.

16.04.2018 від Приватного акціонерного товариства "Насінневе" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" про визнання недійсним договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Насінневе" залишено без руху та зобов'язано протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки зустрічної позовної заяви.

24.04.2018 Позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що 23.05.2017 року Позивачем була здійсненна поставка замовленого товару, що підтверджується:

- експрес-накладною № 1690 від 23.05.2017р., складеного перевізником "Нова Пошта";

- довіреністю № 208 від 23.05.20017р. на представника Відповідача Колоду Віталія Сергійовича;

- видатковою накладною №10412 від 23.05.2017р.

Отже, свідчення Відповідача про те, що поставка за договором фактично не відбулася є таким, що не відповідають фактичним обставинам справи та є намаганням Відповідача ввести суд в оману.

24.04.2018 Позивач надав клопотання про витребування доказів, а саме: податкових декларацій з податку на додану вартість, що включає додаток 5 до податкової декларації з додатку на додану вартість, за період з травня 2017 року по березень 2018 року.

В судовому засіданні Відповідач не заперечив фактичне отримання товару за видатковою накладною № 10412 від 23.05.2017р. на суму 193 570,73 грн., а свої заперечення обґрунтовує тим, що Позивач всупереч вимогам п.3.3. Договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017 не передав разом із товаром акт приймання-передачі товару.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Позивача про витребування доказів.

24.04.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 14.05.2018.

02.05.2018 Приватне акціонерне товариство "Насінневе" надало до суду заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою від 03.05.2018 зазначену зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом. Розгляд зустрічного позову призначити разом з первісним у засіданні, призначеному на 14.05.2018.

Ухвалою від 03.05.2018 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/887/18 за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 14.05.2018.

В судовому засіданні 14.05.2018 сторонами надано наступні пояснення.

За первісним позовом:

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні надав для залучення до матеріалів справи: копію листа ТОВ "Альфа Смарт Агро" № 38/18 від 25.04.2018; оригінальний примірник листа ТОВ "Нова пошта" № 574 вих-18 від 05.05.2018; засвідчену копію експрес-накладної № 1690 від 23.05.2017.

Крім того, Позивач за первісним позовом надав додаткові пояснення до позову, в яких зазначив, що Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88 визначено яким чином відбувається облік господарських операцій та що є підставою для обліку господарських операцій.

Господарська операція між Позивачем та Відповідачем з постачання товару відображена сторонами у видатковій накладній № 10413 від 23.05.2017.

Також Позивач за первісним позовом вказав на те, що у відповідності до п.п. 3.3. укладеного Договору право власності та усі ризики на товар переходять від Постачальника до Покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання Покупцем товару у місці поставки.

Позивач за первісним позовом зазначає, що він погоджується з тією обставиною, що Позивачем та Відповідачем створено протиріччя - оскільки сторони договору передбачили одночасне оформлення двох первинних документів, що фіксують господарську операцію - видаткової накладної та акту приймання-передачі. Тим не менше, сам факт фактичного отримання товару Відповідачем, підтверджується видатковою накладною № 10413 від 23.05.2017 та цей факт підтверджується самим Відповідачем.

Щодо оформлення акту приймання-передачі, Позивач за первісним позовом звертає увагу суду на те, що поставка відбулась за посередництвом послуг перевізника "Нова пошта", тобто представник Позивача не був присутнім при фактичній поставці товару та скласти акт приймання-передачі не міг, а такий акт було замінено експрес-накладною №1690, складеною перевізником "Нова пошта".

Таким чином, відповідно до частини 1 ст. 664 Цивільного кодексу України відбулось вручення товару покупцеві - Відповідачу, у зв'язку з чим обов'язок Позивача, як продавця, передати товар Відповідачеві є виконаним в момент передачі товару. Сторони не встановили інший момент виконання обов'язку Позивача передати товар, як це зазначає Відповідач.

Позивач за первісним позов вказує на те, що в будь-якому випадку оформлення чи не оформлення сторонами акту приймання-передачі товару не впливає на сам факт поставки та отримання Відповідачем товару. При цьому акт приймання-передачі товару є додатковим документальним підтвердженням поставки товару, але ніяк не визначенням моменту виконання Позивачем обов'язку поставки товару.

Щодо посилання Відповідача за первісним позовом на те, що надані Позивачем листи Відповідача не містять посилання на договір, а отже є протиправними Позивач за первісним позовом зазначає, що жодних інших господарських операцій між Позивачем та Відповідачем, за виключенням поставки за видатковою накладною № 10413 від 23.05.2017 не було. Відповідно, жодних не виконаних фінансових зобов'язань Відповідача перед Позивачем, крім тих, що є предметом розгляду цієї справи, не існує.

Відносно нарахування 18% річних Позивач за первісним позовом зазначив наступне.

Відповідно до п. 9.4. Договору поставки у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно з умовами договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. У випадку якщо прострочення терміну (строку) оплати товару становить понад тридцять календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику 18 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення.

Згідно з частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за своєю природою 18 відсотків річних є відповідальністю у вигляді процентів річних, що встановлено частиною другою ст. 625 ЦК України, а відповідно нарахування відсотків відбувається за весь час прострочення.

У відповідності до частини четвертої ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно закінчення строку дії договору поставки не припиняє нарахування пені та відсотків річних у зв'язку із порушенням Відповідачем зобов'язань за договором.

Відповідач за первісним позовом надав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що посилання Позивача на норму ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", як на доказ здійснення поставки товару є неправомірним, оскільки даний закон регулює виключно правила бухгалтерського обліку. В той час як безпосередньо господарські відносини між суб'єктами господарювання регулюються Цивільним та Господарським кодексом України.

Також, Відповідач за первісним позовом вказує на те, що експрес-накладна №1690 від 23.05.2017 підтверджує відсутність підписаного сторонами акту приймання-передачі товару.

Крім того, Відповідач за первісним позовом зазначає, що твердження Позивача про те, що Відповідачем надані листи, які підтверджують здійснення поставки такого товару є протиправним, оскільки, по-перше, в даних листах відсутні посилання на договір. По-друге, Позивачем надано лише копії даних листів, без надання суду для огляду оригіналів для врахування їх як допустимих доказів по справі.

В свою чергу, в судовому засіданні Позивачем за первісним позовом надано для огляду оригінал листа № 168 від 19.02.2018.

Судом оглянуто оригінал зазначеного листа та надано його для огляду Відповідачеві за первісним позовом.

За зустрічним позовом:

Позивач за зустрічним позовом підтримав зустрічні позовні вимоги.

Відповідач за зустрічним позовом надав відзив на зустрічний позов в якому зазначив, що Позивачем у справі не надано доказів того, що укладення договору поставки між Позивачем та Відповідачем є значним правочином, тобто вартість в розмірі 193 5703,78 грн. становить понад 10 відсотків активів Позивача за 2017 рік, а тому твердження про те, що директор Позивача перевищив повноваження є голослівним.

Також Відповідач за зустрічним позовом звернув увагу суду на те, що ним за укладеним договором поставки повністю виконано взяті на себе повноваження - здійснено поставку товару, а Позивачем належним чином прийнято товар.

Доказів направлення Позивачу за зустрічним позовом до відзиву не надано.

Відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні пояснив, що відзив Позивачу за зустрічним позовом не направлявся, у зв'язку з чим копію цього відзиву вручено Позивачу за зустрічним позовом в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2018, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 23.06.2018 року. Підготовче судове засідання відкладено до 04.06.2018.

В судовому засіданні 04.06.2018 Позивач за первісним позовом в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги.

Відповідач за первісним позовом заперечив проти задоволення позовних вимог.

Позивач за зустрічним позовом підтримав зустрічні позовні вимоги та надав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якій зазначив, що відповідач невірно трактує п. 11.3.5.4 Статуту Позивача, яким передбачено, що "Директор вправі:

11.3.5.4. Самостійно вчиняти (укладати) правочини (договори, контракти, угоди, тощо) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями (у т.ч., але не виключно: електро-, газо-, водопостачання) на суму, що не перевищує 50 000,00 грн.".

Тобто, позивач за зустрічним позовом зазначив, що обмеження суми угод з монопольними організаціями є додатковим поряд з угодами щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг.

Також позивач за зустрічним позовом зазначив, що зобов'язання відповідача щодо поставки товару, припускаючи дійсність договору, не виконані, що підтверджується відповідними положеннями договору та доводами позивача, як відповідача за основним позовом, зазначеними у відзиві на основний позов, а саме відсутність факту поставки у зв'язку з невиконанням умов для настання такої події: підписання видаткової накладної та акту приймання-передачі товару. Претензій щодо якості та кількості товару не можуть бути висунуті, оскільки факт поставки не відбувся.

Крім того, позивач за зустрічним позовом вказав на те, що в директора позивача не було достатнього обсягу повноважень щодо вчинення (укладення) договору, такі повноваження були відсутні в тому числі і щодо видачі довіреностей на приймання товару, безпосереднє приймання такого товару, здійснення перерахування грошових коштів та здійснення інших дій. Належним схваленням правочину може бути його схвалення органами чи особами, які мають достатній обсяг повноважень для його укладення та виконання.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічного позову заперечив.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2018, закрито підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті у наступному судовому засіданні. Призначено розгляд справи по суті на 13.06.2018.

13.06.2018 Позивач за первісним позовом в судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги. Проти зустрічних позовних вимог заперечував, просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач за первісним позовом заперечив проти задоволення первісних позовних вимог. Зустрічні вимоги підтримав та просив суд зустрічний позов задовольнити.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановлено, що позивачем за зустрічним позовом до зустрічної позовної заяви подано Договір поставки №AS/18/05/2017 від 11.05.2017р. (а.с.100-104), який не має відношення до даної позовної заяви, тому цей доказ судом не досліджується.

В судовому засіданні 13.06.18 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Щодо первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про стягнення 156 901,04 грн. за Договором поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017, з яких: 135 499,55 грн. сума основної заборгованості, 7 016,28 грн. - 18% річних, 14 385,21 грн. пені.

11.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (постачальник - позивач за первісним позовом) та Приватним акціонерним товариством "Насінневе" (покупець - відповідач за первісним позовом) укладено договір поставки №AS/20/05/2017 (а.с. 10-17).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі - товар, товари) відповідно до умов договору, а покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Згідно з п. 1.2. договору, найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару УКТ ЗЕД визначається у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невід'ємною частиною договору.

Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількість та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма специфікаціями відповідно до умов договору на протязі його дії (п. 1.3. договору).

Детальна інформація про кількісні характеристики товару міститься у специфікації (додатку) до цього договору. Сторони погодили, що партією товару вважається товар, поставку якого погоджено сторонами у кожній окремій специфікації. Кількість партій товару дорівнює кількості специфікацій (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, товар постачається на умовах DDP у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс 2010, якщо інше не передбачено специфікацією. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у специфікації.

Строк поставки: Постачальник зобов'язаний поставити товар за відповідною специфікацією протягом 5 календарних днів з дати внесення покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п. 4.3.1. або п. 4.4.1 договору, якщо інше не передбачено специфікацією. Дострокова поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін.

Згідно з п. 3.2. договору, на кожну поставлену партію товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння), сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства України та умов цього договору. Постачальник зобов'язаний оформити та зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України.

Відповідно до п. 3.3. договору, право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної та акту прийому-передачі товару (дата підписання покупцем видаткової накладної повинна співпадати з датою фактичного отримання товару покупцем за актом прийому -передачі товару; у випадку, якщо дата підписання покупцем видаткової накладної не співпадає з датою підписання покупцем акта прийому-передачі товару, датою поставки товару вважається дата підписання покупцем акту-прийому передачі товару).

Згідно з п. 4.1. договору, загальна вартість/ціна товару за цим договором (ціна договору) складає суму вартості/ціни партій товару за всіма специфікаціями до цього договору.

Згідно з п. 4.2. договору, ціна кожного найменування товару, а також ціна/сума партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, що складені та підписані сторонами, та встановлюється у національній валюті України - гривні (ціна/вартість товару включає витрати постачальника на упаковку, маркування, навантаження, транспортування товару, розвантаження, гарантійні зобов'язання тощо). Збирання, знезараження, перевезення та утилізація використаної тари з-під небезпечних речовин сплачено.

Відповідно до п. 4.2.1. договору, ціна (вартість) товару може мати еквівалент у іноземній валюті (у такому випадку еквівалент ціни визначається сторонами у відповідній специфікації).

У випадку, якщо відповідно до підписаної сторонами специфікації ціна товару має еквівалент у іноземній валюті, - сторони домовились, що вказані у підписаних сторонами додатках (специфікаціях) в гривнях ціни на товар та загальна сума договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані постачальником в залежності від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні відповідно .до п. 4.2.1.1. цього Договору. Ціна Товару заокруглюється до 0,01 грн.

Зважаючи на те, що сторони погодились із тим, що ціна товару за цим договором є вільною (може визначатися за згодою сторін), то процедуру коригування ціни товару постачальником у порядку, передбаченому п. 4.2.1.1., сторони домовились вважати погодженою на увесь час чинності цього договору та не вважати таке коригування односторонньою зміною умов договору, що потребує окремого погодження. При цьому сторони зобов'язані підписати коригування до відповідного додатку (специфікації), у якому зазначити остаточну вартість поставленого товару, розраховану у порядку, передбаченому п. 4.2.1.1.

Курсом продажу іноземної валюти до гривні слід вважати офіційний курс продажу іноземної валюти гривні, встановлений Національним Банком України, який розміщується за адресою на інтернет-сторінці http://www.bank.gov.ua у розділі «Показники валютного ринку» «Офіційний курс гривні щодо іноземних валют». Офіційний курс продажу іноземної валюти до гривні на дату, що передує даті складання специфікації, вказується в специфікації до Договору.

Пунктом 4.2.1.1. договору встановлено, що якщо на дату поставки товару офіційний курс продажу іноземної валюти до гривні зміниться (збільшиться або зменшиться) на 5% (п'ять відсотків) та більше по відношенню до іншого курсу продажу іноземної валюти до гривні на дату, що передує даті складання Специфікації до договору (та який зазначено у відповідній Специфікації), до визначення остаточного розміру неоплаченої частини ціни (вартості) Товару у гривнях, оплату якої встановлено на умовах відстрочення (згідно п.4.3.2. договору або умов Специфікації, яка підлягає оплаті, буде застосовано наступну формулу:

Ц = Ц дог х (К пост /К дог), де

Ц = остаточний розмір неоплаченої частини ціни (вартості) товару у гривнях, оплату якої встановлено на умовах відстрочення (згідно п.4.3.2. цього договору або умов Специфікації), яка підлягає оплаті;

Ц дог - розмір неоплаченої частини ціни (вартості) товару (оплату якої встановлено на умовах відстрочення, згідно п. 4.3.2. цього договору або умов Специфікації) у гривнях на дату, що передує даті складання Специфікації до договору;

К пост - курс продажу іноземної валюти до гривні на дату поставки;

К дог - курс продажу іноземної валюти до гривні на дату, що передує даті підписання Специфікації до договору (та який зазначено у відповідній Специфікації).

Відповідно до п. 4.3.1. договору, у разі коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку:

Оплата в розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється а умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом п'яти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату.

Постачальник зобов'язаний виставити та надати Покупцю рахунок в день підписання Сторонами відповідної Специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним Банком України. Рахунок дійсний протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку Покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 30% ціни (вартості) Товару (дата оплати), з дати надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 4.3.1 договору).

Оплата решти 70% ціни (вартості) Товару, передбаченої у відповідній Специфікації (з урахуванням п. 4.2.1.1. Договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк/термін, визначений стонами у відповідній Специфікації.

Покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 70% ціни (вартості) Товару (дата оплати), з дати надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 4.3.2 договору).

Відповідно до п. 9.4. договору, у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2. або 4.4.2. договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від уми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку якщо прострочення терміну (строку) оплати товару становить понад тридцять календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику 18 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення. Сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строку внесення попередньої оплати згідно п. 4.3.1. або п. 4.4.1 договору, покупець не несе відповідальності.

Згідно з п. 10.1 договору, цей договору набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2017 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку дії договору не позбавляє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору.

13.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" та Приватним акціонерним товариством "Насінневе" було укладено додаток №1 до договору (а.с. 18), яким сторони узгодили товар, що купується покупцем на умовах відстрочення платежу, а саме:

найменування товару - залп, 5 л.;

еквівалент ціни за одиницю виміру, у доларах США без ПДВ - 7,825 дол. США;

ціна за одиницю виміру у гривнях без ПДВ - 206,81 грн.

кількість - 780 шт.;

вартість товару з ПДВ - 193 570,78 грн.

відстрочений платіж - 135 499,55 грн. з ПДВ;

строк поставки товару - згідно умов п. 3.1. договору;

умови та місце поставки товару - 64020, Харківська область, Кегичівський район, с. Чапаєве, вул. 50 років Жовтня, 20.

Графік оплати товару покупцем: авансова частина - 58 071,23 грн. (30% від ціни товару), строк оплати згідно умов п. 4.3.1. договору; відстрочений платіж - 135 499,55 грн. (70% від ціни товару) не пізніше 15 жовтня 2017р.

23.05.2017 ПАТ "Насінневе" здійснило оплату авансового платежу у розмірі 30% від вартості товару на суму 58 071,23 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по рахунку ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (а.с.23-39).

На виконання умов укладеного договору та додатку №1 до договору, позивач поставив відповідачу обумовлений сторонами товар на загальну суму 193 570,78 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №10413 від 23.05.2017 року (а.с.19), а також податковою накладною №1455 від 23.05.2017 (а.с.58-59).

Товар за вищевказаною видатковою накладною отримав уповноважений представник відповідача (за первісним позовом) агроном Колода В.С., на підставі виданої довіреності №208 від 23.05.2017 року (а.с.63).

Крім того, на підтвердження отримання відповідачем (за первісним позов) товару у автоперевізника «Нова Пошта», позивачем подано до суду копію кур'єрської накладної №59 0002 5923 1690 від 23.05.2017 (а.с.62), а також лист автоперевізника «Нова Пошта» №574 вих - 18 від 05.05.2018, згідно з якими товар було отримано представником ПАТ «Насінневе» 24.05.2017 (а.с. 122).

Відповідач (за первісним позовом), у встановлені строки (до 15.10.2017) товар на суму 135 499,55 грн. не оплатив.

17.10.2017 відповідач (за первісним позовом) направив позивачу (за первісним позовом) лист, яким повідомив, що оплату по договору поставки у сумі 135 499,55 грн., яку відповідач мав би перевести до 15.10.2017 року, проте по причині зміни графіка надходження валютної виручки оплату буде здійснено до 31 грудня 2017 року.

23.01.2018 позивач (за первісним позовом) направив на адресу відповідача (за первісним позовом) вимогу Вих. №19/17_н від 18.01.2018 щодо оплати простроченої заборгованості у розмірі 135 499,55 грн. (а.с.20-22), якою просив перерахувати суму заборгованості у розмірі 135 499,55 грн.(а.с.64).

19.02.2018 відповідач (за первісним позовом) направив позивачу (за первісним позовом) лист вих. №168, яким повідомив, що заборгованість за 2017 рік буде погашена рівними частинами на протязі п'яти місяців (а.с.65).

ПАТ «Насінневе» товар за договором поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017 не оплатило, що і стало підставою для звернення ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО" з позовом до суду про стягнення 135 499,55 грн. основної заборгованості, 7 016,28 грн. - 18% річних, 14385,21 грн. пені.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення первісних позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Факт отримання товару відповідачем (за первісним позовом) підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою та податковою накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та включені до податкової звітності позивача (за первісним позовом), а також кур'єрською накладною авто перевізника «Нова Пошта».

Факт отримання товару відповідачем (за первісним позовом) не заперечується.

При цьому, посилання відповідача на невиконання постачальником (позивачем за первісним позовом) умов договору, в частині не надання актів приймання-передачі товару, не звільняє відповідача від обов'язку оплатити отриманий товар, оскільки матеріали справи містять докази фактичного отримання товару відповідачем (за первісним позовом), в той час як підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Статтею 666 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

При цьому, матеріали справи не містять, а сторонами у справі не надано доказів:

- звернення відповідача (за первісним позовом) до позивача (за первісним позовом) з вимогою надати визначені договором документи, встановивши при цьому, розумний строк для їх передання;

- відмови відповідача (за первісним позовом) від договору;

- доказів повного повернення отриманого товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем (за первісним позовом) своїх зобов'язань за договором у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору.

Отже, відповідач (за первісним позовом) з часу отримання товару не скористався наданим йому нормами статті 666 Цивільного кодексу України правом встановити постачальнику строк для передачі необхідних документів, що стосуються товару, а в разі не виконання вимог - відмовитися від договору та повернути товар. Так, відповідач у період з часу отримання товару не відмовився та не повідомив позивача про намір відмовитися від нього через відсутність будь-яких документів, що його стосуються, водночас і не вимагав від позивача (за первісним позовом) надання цих документів.

Крім того, ненадання зазначеного відповідачем (за первісним позовом) акту приймання-передачі товару не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому не звільняє відповідача (за первісним позовом) від обов'язку оплатити переданий йому товар.

На час розгляду справи відповідачем (за первісним позовом) позовні вимоги не спростовані, суму боргу за поставлений товар не сплачено.

Враховуючи викладене, вимоги позивача (за первісним позовом) в частині стягнення основного боргу у сумі 135 499,55 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач (за первісним позовом) нарахував відповідачу (за первісним позовом) 7016,28 грн. - 18% річних та 14 385,21 грн. пені.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 9.4. договору, у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п. 4.3.2. або 4.4.2. договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку якщо прострочення терміну (строку) оплати товару становить понад тридцять календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику 18 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення. Сторони погодили, що у випадку порушення покупцем строку внесення попередньої оплати згідно п. 4.3.1. або п. 4.4.1 договору, покупець не несе відповідальності.

Перевіривши наданий позивачем (за первісним позовом) розрахунок пені, судом встановлено, що пеня за період з 16.10.2017 по 28.02.2018 становить 14 492,88 грн., однак суд не може вийти межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 14 385,21 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Пунктом 9.4. договору сторони, зокрема, узгодили, що у випадку якщо прострочення терміну (строку) оплати товару становить понад тридцять календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику 18 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення.

Перевіривши наданий позивачем (за первісним позовом) розрахунок 18% річних, судом встановлено, що 18% річних за період з 15.11.2017 по 28.02.2018 становлять 7083,10 грн., однак суд не може вийти межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 7016,28 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача (за первісним позовом) на користь позивача 135499,55 грн. основної заборгованості, 7016,28 грн. - 18 % річних та 14 385,21 грн. пені.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення первісного позову покладаються на відповідача (за первісним позовом) у сумі 2 353, 52 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Насінневе" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" про визнання недійсним договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017, суд зазначає наступне:

В обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивач (за зустрічним позовом) зазначає, що відповідно до умов Договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017, з урахуванням Додатку №1, між сторонами укладено правочин на суму 193570,78 грн. Договір зі сторони ПАТ «НАСІННЕВЕ» підписано діючим на той час директором ОСОБА_6.

Позивач (за зустрічним позовом) вказує, що відповідно до п.п. 33 п. 7.11.1 Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе", до виключної компетенції Наглядової ради належить, зокрема, якщо інше не передбачено окремим рішенням Наглядової ради Товариства (яке має бути оформлене у письмовій формі у вигляді Протоколу) - прийняття рішень про укладення виконавчим Органом (Директором) правочинів (підписання угод, договорів, контрактів) щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями (у т.ч., але не виключно: електро-, газо-, водопостачання) - на суму, що перевищує 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень)».

Відповідно до п. 7.17.11 Статуту, директор в процесі виконання своїх функцій має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, у тому числі: - самостійно вчиняти (укладати) правочини щодо придбання оборотних активів, отримання робіт та послуг, а також угод з монопольними організаціями (у т.ч., але не виключно: електро-, газо-, водопостачання) - на суму, що не перевищує 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень).

Згідно з п. 7.17.12 Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе", будь-яка угода по розпорядженню рухомим та/або нерухомим майном, або будь-яка інша угода (договір, контракт) укладена директором від імені товариства з порушенням порядку погодження та затвердження правочинів (угод, договорів, контрактів), коло яких визначено в п. 7.11.1 цього Статуту, є нікчемною, навіть за умови початкового виконання та не підлягає виконанню.

Позивач у зустрічному позові вказує, що у ПАТ «НАСІННЕВЕ», всупереч вимогам Статуту, відсутнє рішення Наглядової ради про укладення директором Договору.

На підставі викладеного, позивач (за зустрічним позовом) вважає, що Договір поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017 підлягає визнанню недійсним, оскільки особа, яка укладала цей договір від імені покупця не мала необхідного обсягу дієздатності, у зв'язку з чим цей договір не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до п. 7.1. Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе", органами управління товариства є:

- загальні збори акціонерного товариства;

- наглядова рада;

- директор.

Згідно з наказом Приватного акціонерного товариства "Насінневе" №27 від 22.04.2015 «Про вступ на посаду директора», ОСОБА_6, на підставі Протоколу №22-04/2015 чергових загальних зборів ПАТ "Насінневе" від 22.04.2015, вступив на посаду директора ПАТ "Насінневе" з 22.04.2015 (а.с.99).

11.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (постачальник - відповідач за зустрічним позовом) від імені якого на підставі Статуту діє директор Бугаєнко Ольга Миколаївна та Приватним акціонерним товариством "Насінневе" (покупець - позивач за зустрічним позовом) від імені якого на підставі Статуту діє директор ОСОБА_6 укладено договір поставки №AS/20/05/2017 (а.с.10-17), відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі - товар, товари) відповідно до умов договору, а покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах.

Згідно з укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" та Приватним акціонерним товариством "Насінневе" додатком №1 від 13.05.2017 до договору (а.с.18), вартість товару, що купується на умовах цього договору становить 193 570,78 грн. з ПДВ.

Вказаний договір поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017 підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств позивача (за зустрічним позовом) та відповідача (за зустрічним позовом).

Так, згідно зі ст. 215 цього Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Правовідносини, які виникають між юридичної особою та її органом, є представництвом, яке ч. 1 ст. 237 Цивільного кодексу України визначено як обов'язок або право однієї сторони вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Господарським судом встановлено, що на виконання договору поставки сторони вчинили обумовлені ним дії, представник покупця, який діяв на підставі відповідної довіреності отримав від продавця товар за видатковою накладною, що містить посилання на спірний договір поставки, при цьому ПАТ «НАСІННЕВЕ» здійснило часткову оплату отриманого товару, що підтверджується відповідною банківською випискою.

Викладене свідчить про вчинення сторонами договору поставки дій, направлених на його реальне виконання, а тому вищевказані обставини свідчать про схвалення ПАТ «НАСІННЕВЕ» оспорюваного ним правочину.

Крім того, слід зазначити, що позивач (за зустрічним позовом) посилається на те, що директор ПАТ «НАСІННЕВЕ» - ОСОБА_6, який уклав від імені ПАТ «НАСІННЕВЕ» спірний договір не мав повноважень на укладення правочинів, сума яких перевищує 50 000 грн., при цьому в матеріалах справи міститься лист ПАТ «НАСІННЕВЕ» №168 від 19.02.2018 за підписом директора Поліщук С.В., за змістом якого вже новий директор Поліщук С.В. визнав кредиторську заборгованість перед ТОВ "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (а.с.65).

Отже, серед іншого (отримання товару покупцем, часткова оплата цього товару) вказаний вище лист №168 від 19.02.2018 також є доказом схвалення оспорюваного правочину вже діючим на цей час директором Поліщуком С.В.

У відповідності до пункту 3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом України в постанові від 18.11.2014 р. № 3-177гс14.

При цьому слід зазначити про безпідставність посилань позивача (за зустрічним позовом) на п. 7.17.12 Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе", згідно з яким будь-яка угода по розпорядженню рухомим та/або нерухомим майном, або будь-яка інша угода (договір, контракт) укладена директором від імені товариства з порушенням порядку погодження та затвердження правочинів (угод, договорів, контрактів), коло яких визначено в п. 7.11.1 цього Статуту, є нікчемною, навіть за умови початкового виконання та не підлягає виконанню.

Так, у пункті 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013р. зазначено, у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена уповноваженим органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

У зв'язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо:

- такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 ЦК України);

- про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Як встановлено судом, позивачем не доведено та не надано жодного доказу стосовно обізнаності відповідача (за зустрічним позовом) відносно обмежень ОСОБА_6 на укладення з ним від імені позивача (за зустрічним позовом) оспорюваного договору поставки.

Водночас, ст. 92 ЦК України визначає презумпцію наявності у керівника повноваження на здійснення дієздатності юридичної особи та передбачає, що орган або особа, яка виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Таким чином, договір не може бути визнаний недійним з цієї підстави, оскільки відповідач (за зустрічним позовом) не знав та не міг знати, про вищевказані обмеження повноважень директора Приватного акціонерного товариства "Насінневе".

При цьому, положення п. 7.17.12 Статуту Приватного акціонерного товариства "Насінневе", не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки відповідно до чинного законодавства недійсним є правочин, який не відповідає вимогам закону, а не положенням статуту товариства.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що фактичні обставини справи свідчать про прийняття і виконання сторонами умов оспорюваного договору поставки, правові підстави для визнання оспорюваного позивачем (за зустрічним позовом) договору поставки недійсним відсутні, натомість подання зустрічного позову про визнання договору недійсним, суд розцінює як спробу позивача (за зустрічним позовом) уникнути від виконання своїх обов'язків з оплати товару поставленого в межах дії договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017.

Враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову в цій частині.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивачем (за зустрічним позовом) не доведено належними та допустимими доказами правомірність його позовних вимог, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд зустрічних позовних вимог покладаються на позивача (за зустрічним позовом).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про стягнення 156 901,04 грн. за Договором поставки №AS/20/05/2017 від 11.05.2017, з яких: 135 499,55 грн. сума основної заборгованості, 7 016,28 грн. - 18% річних, 14 385,21 грн. пені - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр.-т. Дмитра Яворницького, буд. 12, каб. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100А, ) 135 499,55 грн. (сто тридцять п'ять тисяч чотириста дев'яносто дев'ять грн. 55 коп.) основної заборгованості, 7 016,28 грн. (сім тисяч шістнадцять грн. 28 коп.) - 18% річних, 14 385,21 грн. (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят п'ять грн. 21 коп.) пені та 2353,52 грн. (дві тисячі триста п'ятдесят три грн. 52 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Насінневе" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА СМАРТ АГРО" про визнання недійсним договору поставки № AS/20/05/2017 від 11.05.2017.

Судові витрати за подання зустрічного позову покласти на Приватне акціонерне товариство "Насінневе".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.06.2018

Суддя Н.Г. Назаренко