ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/258/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі
головуючого судді Рочняк О.В.,
судді Скапровської І.М.,
судді Булки В.І.,
секретар судового засідання Клапків Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: першого заступника керівника Калуської місцевої прокуратури
в інтересах держави в особі Калуської міської ради
до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Оріана"
про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за землю у розмірі 36130757 грн 22 коп
за участю представників:
від прокуратури: ОСОБА_1 - прокурор відділу
від позивача - Калуської міської ради: ОСОБА_2 - начальник земельного відділу Калуської міської ради
від відповідача: представник не з'явився
ВСТАНОВИВ: перший заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради звернувся до суду з позовом до ВАТ "Оріана" про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 36130757 грн 22 коп.
Ухвалою від 17.04.18 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі.
В судовому засіданні прокурор та представник Калуської міської ради позов підтримали, з підстав, викладених в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 36130757 грн 22 коп. заборгованості за оренду земельної ділянки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між Калуською міською радою та ВАТ "Оріана" договору оренди землі від 04.08.16, ВАТ "Оріана" не сплачувала орендну плату за користування землею, в зв'язку з чим виникла заборгованість, що складає 36130757 грн 22 коп. Обов"язок сплати орендної плати за договором виник у ВАТ "Оріана" 28.07.16 - з моменту прийняття рішення Калуською міською радою, що передбачено п.9 договору.
Відповідач не скористався передбаченим ГПК України правом на участь представника у судовому засіданні, хоча, у відповідності до ст.ст. 120, 242 ГПК України, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. Відзиву на позов не подав.
Стаття 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не поступало.
Таким чином, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті, з підстав, визначених ч.2 ст. 202 ГПК України.
Згідно з приписами ч.1 та п.2 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та прокуратури, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються функції з представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.23 ЗУ "Про прокуратуру").
Згідно ч.4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Наведені прокурором доводи щодо наявності підстав для звернення до суду з даним позовом є обґрунтованими та доведеними.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
Згідно п.п.3, 4, 5 договору на земельній ділянці розміщені об'єкти нерухомого майна - Домбровський кар'єр, її нормативна грошова оцінка становить 620344943 грн 16 коп. Відповідно до п.8 договору його укладено до 28.07.21.
Згідно п.9 договору орендна плата нараховується з моменту прийняття рішення Калуською міською радою, зазначеному в п.1 договору, і вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 21712073 грн 01 коп в рік.
В п.10 договору сторони узгодили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного періоду в розмірі 1/12 річної суми, обчисленої відповідно до грошової оцінки земель, затвердженої рішеннями від 14.07.14 № 2577 "Про нормативну грошову оцінку земель міста Калуша" та від 24.06.15 № 3138 "Про порядок розрахунку орендної плати за землю на території міста Калуша" (п.11 договору).
Відповідно до п.18 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 7-денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.
Згідно п.37 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
04.08.16 сторонами підписано акт про передачу земельної ділянки площею 402,3276 га, розміщеної в м.Калуші на вул.Шахтарській, 5, в натурі.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію договору оренди землі від 04.08.16, укладеного між Калуською міською радою та ВАТ "Оріана", проведено 28.02.17.
Згідно листа фінансового управління Калуської міської ради № 04-12/100 від 20.03.18 станом на 19.03.18 коштів від плати за землю від ВАТ "Оріана" до місцевого бюджету не надходило.
ОСОБА_3, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.
Як визначено в ч.1 ст.144 Господарського кодексу України майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати:, зокрема, з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 ГК України).
За приписами ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Частиною 1 статті 210 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
За приписами ч.4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Згідно ч.1, ч.9 ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.
ОСОБА_3 власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125 Земельного Кодексу України).
ОСОБА_3 власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст.126 Земельного Кодексу України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 01.01.16) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
В п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право оренди (суборенди) земельної ділянки.
Слід зазначити, що спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Законом України "Про оренду землі".
В ст.6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. ОСОБА_3 оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Згідно ст.17 Закону України "Про оренду землі" обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
З аналізу вказаних правових норм вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Укладаючи договір оренди землі сторони обумовлюють суттєві умови оренди, зокрема право оренди певного об'єкту (земельної ділянки), яке виникає у сторони з моменту державної реєстрації такого договору, проведеної у порядку, встановленому законом, тобто з моменту набрання чинності договором.
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
Враховуючи, що реєстрація укладеного між Калуською міською радо та ВАТ "Оріана" договору оренди землі від 04.08.16 відбулася 28.02.17, саме з цього моменту виникає право на нарахування орендної плати.
Зазначена в п.9 договору оренди, укладеному між сторонами, умова про те, що орендна плата нараховується з моменту прийняття рішення Калуською міською радою не береться судом до уваги, оскільки вона суперечить вимогам нормативно-правових актів, що регулюють правовідносини у сфері оренди землі, що у відповідності ст.203 Цивільного кодексу України є неприпустимим.
Крім того, суд зазначає, що в п.2.1 Положення "Про порядок розрахунку орендної плати за землю на території міста Калуша", затвердженого рішенням Калуської міської ради № 3138 від 24.06.15, яким зобов'язались керуватись сторони при обчисленні розміру орендної плати за землю, також зазначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Про набрання чинності договором оренди землі від 04.08.16 після його державної реєстрації зазначено також в п.37 цього договору.
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Доказів внесення орендної плати за користування земельною ділянкою, переданою в оренду Калуською міською радою, відповідачем в порушення вимог ст.ст.13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України господарському суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з ВАТ "Оріана" орендної плати за період з 28.02.18 (з моменту державної реєстрації договору оренди землі від 04.08.16 ) по 01.02.18 (заявлений період), що становить 20 223 499 грн 49 коп заборгованості.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.
Судовий збір у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.ст.ст.13, 74, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення складено 15.06.18.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя Рочняк О. В.

Суддя Скапровська І.М.

Суддя Булка В. І.