ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р.Справа № 922/1312/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК", м. Харків
про стягнення 76 640,00 грн.
без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі - Позивач) 17 травня 2018 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК" (надалі - Відповідач) заборгованість у розмірі 76 640,00 грн., а також про стягнення з Відповідача суми судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Свої вимоги, Позивач, обґрунтовує порушенням умов перевезення вантажу, правильності відомостей про вантаж, зазначений відправником, а саме невідповідності зазначення маси вантажу у накладній з її фактичною масою, внаслідок чого у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість.

21 травня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1312/18, де розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Вказана ухвала суду Позивачем була отримана 24 та 25.05.2018 р., про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися до суду.

Також сторони були повідомлені про можливість надання додаткових письмових доказів, висновків експертів, клопотання, заяви та пояснення до суду у строк до 13.06.2018 р.

Відповідно до поштового повідомлення, ухвала про відкриття провадження по справі отримана Відповідачем 31.05.2018 р., що підтверджується відповідною відміткою. Відзив на позовну заяву (вх. № 16930 від 12.06.2018 р.) разом з додатковими доказами.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 ГПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

В січні 2018 року зі станції Чугуїв Південної залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК" здійснило на станцію Жовтнева Одеської залізниці відправлення вагону №95794061 по накладній №4376700, від 27.01.2018 року (а.с. 9) вантаж - зерно кукурудзи, маса вантажу 53050 кг.

При проходженні вагону №5794061 через станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, відповідно до ст.ст. 24 Статуту залізниць України, проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що фактична маса вантажу складає 63100 кг, що на 10050 кг більше, ніж зазначено в накладній.

Факт невірно зазначеної маси вантажу в накладній зафіксовано комерційним актом №450003/14/4 (арк.с. 11-12), в якому зазначено, що фактично після зважування виявилось: вага брутто - 84600 кг, тара по документу - 21500 кг, вага нето - 63100 кг, що більше ваги зазначеної в документі на 10050 кг.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" нарахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК" штраф у розмірі 76 640,00 грн. (15 328х5=76 640,00 грн., де 13 328,00 грн. - провізна плата за вагон згідно з накладною від станції Чугуїв Південної залізниці до станції Жовтнева Одеської залізниці, 5 - кількість провізних плат).

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача суд визнає обґрунтованими і задовольняє їх частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 306 ГК України спірні відносини сторін, які виникли при перевезенні вантажів залізницею, регулюються Статутом залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ч.5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч. 4 ст. 909, ч. 1 ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 2 Статуту залізниць України обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничними транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Статтею 122 вказаного Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчується комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, за обставинами справи підтверджується факт неправильного зазначення масу вантажу в залізничній накладній №4376700 від 27.01.2018 року, про що на станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці працівниками станції складено комерційний акт №450003/14/4 від 29.01.2018р. о 15:00. Правильність результатів зважування також підтверджується технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (а.с. 13-14).

Таким чином, наявність підстав для стягнення з Відповідача встановленого статтями 118, 122 Статуту залізниць України штрафу, доводиться матеріалами справи.

В силу положень ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до стягнення штрафу.

Водночас, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Відповідача, щодо зменшення суми штрафу що перевищує розмір завданих майже у 200 раз з підстав розумності та справедливості та на підставі наступного.

Так з наданого Відповідачем відзиву та підтвердженими додатковими доказами вбачається, що 27.01.2018р. Відповідачем було складено накладну № 43767003 на перевезення товару залізничним транспортом, яка складена електронному вигляді з проставлення цифрового підпису, зазначено масу товару - 53050 кг.

Під час зазначення маси товару в накладній була допущена помилка, оскільки дійсна маса товару складала 63050 кг., яку виявлено Відповідачем самостійно та повідомлено про це станцію відправлення Чугуїв Південної залізниці о 08 год. 30 хв., тобто до складення акту загальної форми №82 (29.01.2018, 15 год. 23 хв.) та підписання комерційного акту.

За результатами наради, проведеної при станції «Чугуїв» 31.01.2018 визнано факт недобору тарифу та направлено до техпідтримки щодо відкоригування накладної №43767003, а сума недобору була списана з рахунку Відповідача.

Суд вважає необхідним відзначити, що відповідно до наданих Відповідачем доказів вбачається сумлінне ставлення щодо оформлення документації на перевезення вантажу, старання виправлення останнім помилки у накладній та звертаючи увагу, що чинне законодавство не містить порядку виправлення помилки, допущеної в електронній накладній, після її складення та накладення цифрового підпису, суд вбачає щодо часткової відмови у задоволенні позові.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною першою ст. 233 ГК України передбачено: у разі якщо належний до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником: майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні: не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, а також співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій з отриманими негативним наслідками від порушення зобов'язання, відсутність цих негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в накладній, неспіврозмірність нарахованого штрафу заподіяним правопорушенням в частині оформлення перевізних документів щодо неправильного зазначеної маси вантажу, а також те, що порушення зобов'язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд вважає за можливе зменшити суму штрафу на 94% і визначити до стягнення остаточно суму штрафу 3 880,00 грн., а в стягненні решти штрафу у розмірі 72 760,00 грн. відмовити.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що у Інформаційному листі Вищого господарського суду від 02.02.2010 р. N 01-08/71 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про відповідальність за порушення у галузі залізничного транспорту (за матеріалами узагальнення судової практики у справах, розглянутих господарськими судами України)" зазначено у п. 14., де викладено, що, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов'язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу, господарський суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатами вирішення спору, у зв'язку з тим, що спір виник з вини Відповідача, судові витрати щодо судового збору покласти на Відповідача відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України, оскільки спір з його вини доведено до суду.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК" (61110, м. Харків, просп. Льва Ландау, 155-Б, оф. 209, код. 41685647) на користь Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, код 40081237) суму штрафу у розмірі 3 880,00 грн., та суму судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ ТЕК" штрафу у розмірі 72 760,00 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 20.06.2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1