КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" червня 2018 р. Справа№ 50/790-43/173

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства „Сбербанк"

про відвід колегії суддів: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

у справі № 50/790-43/173 (суддя Пасько М.В.)

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Уліс Сістемс"

до Закритого акціонерного товариства „Планета-Буд"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі № 50/790-43/173, зокрема, залишено без задоволення скарги ПАТ „Укркомунбанк", ПАТ „Сбербанк" та ТОВ „БМК „Планета - Міст" на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Звєздічева М.О., задоволено заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Звєздічева М.О. про дострокове припинення його повноважень, достроково припинено повноваження ліквідатора ЗАТ „Планета-Буд" арбітражного керуючого Звєздічева М.О. та призначено на відповідну посаду арбітражного керуючого Гусара І.О.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Сбербанк" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у даній справі в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким скарги ПАТ „Укркомунбанк", ПАТ „Сбербанк" та ТОВ „БМК „Планета - Міст" на дії ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Звєздічева М.О задовольнити повністю, визнати неправомірними дії та бездіяльність арбітражного керуючого Звєздічева М.О. при виконанні обов'язків ліквідатора у даній справі, усунути арбітражного керуючого Звєздічева М.О. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута та призначити іншого ліквідатора, винести окрему ухвалу щодо арбітражного керуючого Звєздічева М.О. стосовно обставин виконання ним своїх обов'язків ліквідатора.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2018 апеляційну скаргу ПАТ „Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі № 50/790-43/173 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

14.05.2018 скаржником на виконання ухвали суду від 24.04.2018 подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано доказ сплати судового збору.

У зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2018 для розгляду справи № 50/790-43/173 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ „Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 у справі №50/790-43/173, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 07.06.2018 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

06.06.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від ПАТ „Сбербанк" надійшла заява про відвід колегії суддів Остапенка О.М., судді: Верховця А.А., Сотнікова С.В. від розгляду справи.

В обґрунтування вказаної заяви представник ПАТ „Сбербанк", посилаючись на постанову Верховного суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц, зауважує, що головуючий суддя Остапенко О.М. та суддя Верховець А.А. відступили від прикладу застосування норм матеріального права Верховним Судом та безпідставно зобов'язав ПАТ „Сбербанк" сплатити судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018. Крім того, ПАТ „Сбербанк" стверджує, що суддів Остапенка О.М., Верховця А.А. та Сотнікова С.В. було вибрано автоматизованою системою з невірно завданими параметрами справи та шляхом втручання у роботу автоматизованої системи.

Колегія суддів у складі колегії суддів: головуючий суддя Остапенко О.М., судді Верховець А.А., Сотніков С.В., дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід, у зв'язку з чим ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 провадження у справі № 50/790-43/173 зупинено, а зазначену справу передано для визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І., для розгляду заяви ПАТ „Сбербанк" про відвід колегії суддів Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Сотнікова С.В. від розгляду справи.

Згідно з п. п. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід колегії суддів: головуючий суддя Остапенко О.М., судді Верховець А.А., Сотніков С.В., у справі № 50/790-43/173, дійшла висновку про її необґрунтованість, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі "Олександр Волков проти України" зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі "Білуха проти України" зазначено: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У своїй заяві ПАТ „Сбербанк" посилається на те, що, головуючий суддя Остапенко О.М. та суддя Верховець А.А. відступили від прикладу застосування норм матеріального права Верховним Судом та безпідставно зобов'язав ПАТ „Сбербанк" сплатити судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.04.2018.

Розглянувши вказані доводи заявника, суд зазначає, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №915/955/15 (провадження №12-66гс18 Велика Палата Верховного Суду). Отже, залишаючи апеляційну скаргу ПАТ „Сбербанк" без руху, судом не було порушено норм процесуального чи матеріального права, як на те вказує заявник.

Щодо посилання заявника - ПАТ „Сбербанк", що суддів Остапенка О.М., Верховця А.А. та Сотнікова С.В. було вибрано автоматизованою системою з невірно завданими параметрами справи та шляхом втручання у роботу автоматизованої системи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу XI „Перехідні положення" ГПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до Розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 25 від 02.04.2015 (в редакції від 02.03.2018) збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду відповідно до Загального класифікатора спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженого ДСА України. Для кожного судді може бути визначена більш ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.

Збори суддів вищих спеціалізованих судів, судів апеляційної та касаційної інстанцій визначають основний склад постійних колегій суддів, кожна у кількості трьох суддів, які мають спільні спеціалізації (спеціалізації постійної колегії). Для кожної постійної колегії суддів збори суддів відповідного суду визначають резервних суддів, з числа тих, що мають спеціалізацію постійної колегії. Кількість резервних суддів постійної колегії має забезпечити виключення випадків неможливості заміни судді в колегії з підстав, визначених пунктами 4 та 5 Розділу VIII цього Положення.

Збори суддів апеляційних судів визначають склад палат суду відповідно до вимог процесуального закону та Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до п. 5.1. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 (із змінами внесеними рішенням зборів суддів КАГС, зокрема, від 15.03.2018) у випадку неможливості участі судді, який не є суддею-доповідачем, у розгляді справи (тимчасова непрацездатність, відпустка, відрядження, припинення повноважень тощо) заміна такого судді у складі визначеної автоматизованою системою колегії суддів здійснюється системою на виконання службової записки судді-доповідача (головуючого судді) у справі, що додається до матеріалів справи, за розпорядженням керівника апарату суду (уповноваженої ним особи) щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ із числа суддів постійної колегій з урахуванням резервних суддів. У разі неможливості визначити суддю із зазначеного в абз.1 п. 5.1. Засад використання АСДС складу, суддя визначається з числа суддів відповідної судової палати з урахуванням їх спеціалізації; у разі такої неможливості - з числа всіх суддів Київського апеляційного господарського суду.

Відповідний протокол повторного автоматизованого розподілу створюється автоматизованою системою та долучається до матеріалів справи (п. 5.2. АСДС).

Згідно Персональної спеціалізації суддів судових палат Київського апеляційного господарського суду, затвердженої рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2014 (зі змінами, внесеними рішеннями зборів суддів від 25.11.2015, 16.02.2016, 07.09.2016, 28.09.2016, 02.11.2016, 22.03.2017), в суді утворена третя судова палата, яка спеціалізується на спорах про банкрутство та пов'язаних із банкрутством, на спорах з інтелектуальної власності, а також на спорах, пов'язаних з ліквідацією юридичних осіб, до якої входять судді: Верховець А.А., Гарник Л.Л., Доманська М.Л., Копитова О.С., Остапенко О.М., Пантелієнко В.О. та Сотніков С.В.

Згідно з Додатком № 1 до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 (зі змінами, зокрема 12.02.2018), визначено персональний склад постійних колегій суддів судових палат Київського апеляційного господарського суду, з урахуванням резервних суддів.

Відповідно до вказаного Додатку, до визначених постійних колегій суддів входить, зокрема, колегія суддів у складі: Остапенко О.М., Верховець А.А., Сотніков С.В., Копитова О.С. та резервні судді: Доманська М.Л. та Пантелієнко В.О.

Суддя Копитова О.С. перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 04.02.2016, а суддя Гарник Л.Л. відсторонена від здійснення правосуддя.

Таким чином, у розгляді справи № 50/790-43/173 мають право брати участь лише п'ятеро суддів третьої судової палати, а саме: Верховець А.А., Доманська М.Л., Остапенко О.М., Пантелієнко В.О. та Сотніков С.В.

При цьому, автоматизований розподіл судової справи 23.04.2018 не відбувався серед суддів Доманської М.Л., Пантелієнка В.О. та Сотнікова С.В. у зв'язку із виходом у відпустку, а повторний автоматизований розподіл 17.05.2018 відбувся серед усіх суддів третьої судової палати і як наслідок сформовано колегію суддів у відповідності до персонального складу постійних колегій суддів.

Отже, посилання скаржника на безпідставне виключення суддів Дикунської С.Я., Станіка С.Р., Отрюха Б.В., Яковлєва М.Л. з числа суддів при виборі колегії суддів судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки перелічені судді не входять до складу третьої судової палати, яка спеціалізується, зокрема, на розгляді справ про банкрутство згідно Персональної спеціалізації суддів судових палат Київського апеляційного господарського суду, а їх участь у справах № 925/100/15 та № 04/14-10/5026/2337/2011, на які посилається апелянт, була обумовлена неможливістю участі у цих справах суддів третьої судової палати з тих чи інших підстав.

Відповідно до відомостей звіту про невтручання (період з 17.05.2018 по 17.05.2018), зазначено, що втручань в механізм розподілу справ не відбувалося.

Варто звернути увагу, що представником ПАТ „Сбербанк не наводиться жодного аргументу, який би свідчив про упередженість колегії суддів у складі головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В., оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу вказаних суддів від розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволення заяви про відвід колегії суддів у складі головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В.

Керуючись ст. ст. 35, 38-40 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „Сбербанк" про відвід колегії суддів: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Сотніков С.В. у справі № 50/790-43/173 відмовити.

2. Копію ухвали у справі № 50/790-43/173 надіслати учасникам справи.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов