ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1280/18
За позовом Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до ОСОБА_1 науково-виробничого підприємства "Ювіс технології", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Приватне підприємство "Промгазкомплект", м. Дніпро

про розірвання договору оренди земельної ділянки

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №7/10-87 від 17 січня 2017 року, головний спеціаліст

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

В засіданні брали участь: ОСОБА_3, службове посвідчення №036402 дійсне до 27 листопада 2020 року, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області

С У Т Ь С П О Р У:

Керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

- розірвати договір оренди 85,51% (0,1754га) земельної ділянки від 16.09.2008, загальною площею 0,2051га (кадастровий номер земельної ділянки - :07: 499:0060), по фактичному розміщенню частини будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, 14 укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_1 науково-виробничим підприємством "Ювіс технології", посвідчений 16.09.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за № 6041 та зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП "Центр ДЗК" 01.10.2008 за №02;

- зобов'язати Приватне науково-виробниче підприємство "Ювіс технології" повернути 85,51% (0,1754га) земельної ділянки загальною площею 0,2051га (кадастровий номер - :07:499:0060), що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, 14, нормативно грошова оцінка якої становить 8 945 496,12 грн., Дніпровській міській раді у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому воно одержало її в оренду, за відповідним актом приймання-передачі.

В обґрунтування позовних вимог керівник прокуратури зазначає, що відповідно до п. 5.2. договору оренди цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. 16.09.2008 актом приймання-передачі 85,51% (0,1754га) вказаної земельної ділянки фактично передано в користування ПНВП "Ювіс технології".

Разом з тим, на зазначеній земельній ділянці знаходиться частина будівлі літ.АЕ-2, право власності на яке перейшло до ПАТ "Мегабанк" на підставі договору іпотеки №277 від 06.03.2013 та у подальшому від ПАТ "Мегабанк" до ПП "Промгазкомплект" на підставі договору купівлі-продажу №2935 від 04.08.2016.

Отже, на час звернення до суду з вказаним позовом ПНВП "Ювіс технології" не належать на праві власності об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці площею 0,1754га за адресою: м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, 14, та під фактичне розміщення яких Дніпровською міською радою ця земельна ділянка надавалась в користування відповідачу.

25 квітня 2018 року до господарського суду від Дніпровської міської ради надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких позивач просить суд розглянути вимоги керівника прокуратури відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідач та третя особа у судові засідання не з'являлися, явку повноважних представників не забезпечили, відзивів на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надали, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

ОСОБА_5 з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач та третя особа мали право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.04.2018, ухвалою про відкладення підготовчого засідання від 25.04.2018, ухвалою про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 24.05.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

ОСОБА_5 з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 та 25.04.2018 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 відкрито провадження у справі №904/11280/18, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.04.2018. З 25.04.2018 відкладено підготовче засідання на 24.05.2018. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2018 зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2018.

У судовому засіданні 18.06.2018 оголошено вступну те резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

16.09.2008 між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 науково-виробничим підприємством "Ювіс технології" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.п. 1.1 та 2.1, 3.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування 85,51 % (0,1754 га) земельної ділянки, загальною площею 0,2051 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 14 (м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського,14) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :07:499:0060, строком на пятнадцять років.

Вказаний договір 16.09.2008 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 6041, в подальшому зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП "Центра ДЗК", про що у Державному реєстрі земель здійснено запис за №02 від 01.10.2008.

Цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (п. 5.2 договору).

16.09.2008 актом приймання-передачі 85,51% (0,1754 га) вказаної земельної ділянки фактично передано в користування ОСОБА_1 науково-виробничому підприємству "Ювіс технології".

Відповідно до п. 12.3 дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації фізичної особи - орендаря.

Пунктом 12.5 договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін, унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.12.6 договору).

04.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Мегабанк" (продавець) та приватним підприємством "Промгазкомплект" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1 якого продавець передав, а покупець прийняв у власність нерухоме майно, а саме: частину будівлі літ. АЕ-2, загальною площею 2898,8 кв.м, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Краснозаводська, будинок 14 (надалі - Об'єкт продажу), та зобов'язався сплатити за них певну грошову суму.

Об'єкт продажу являє собою: частина будівлі літ. АЕ-2; прим. 2, поз. 1, 3, 4, 6, І, III, IX, X, 1-го поверху, прим. № 4 поз. 1-9, № 6, №7, поз. 1,2, № 8, V, VII, VIII, XI, XII; літ. АЕ"-2 прибудова поз. II, IV, VI; № 5 - тельфер.

ОСОБА_5 з п. 1.2 цього договору об'єкт продажу належить продавцю на підставі Іпотечного договору №2-03/2013-МК-UАН-З, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу 06.03.2013 року за реєстровим № 277. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 08.07.2016 року, право власності номер 15320031, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1. ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 02.08.2016 року, виданого ОСОБА_7 - державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташоване вищевказане нерухоме майно :07:499:0060, площа земельної ділянки 0,2051 га.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу04.08.2016 року за №2935.

Таким чином, на зазначеній земельній ділянці знаходиться частина будівлі літ.АЕ-2, право власності на яке перейшло до ПАТ "Мегабанк" на підставі договору іпотеки №277 від 06.03.2013 та у подальшому від ПАТ "Мегабанк" до ПП "Промгазкомплект" на підставі договору купівлі-продажу №2935 від 04.08.2016.

Прокурор зазначає, що на час звернення до суду з вказаним позовом ПНВП "Ювіс технології" не належить на праві власності об'єкти нерухомості, що розташовані на земельній ділянці площею 0,1754 га за адресою: м. Дніпро, вул.Ак.Белелюбського,14, та під фактичне розміщення яких Дніпровською міською радою ця земельна ділянка надавалась в користування відповідачу та просить розірвати договір оренди 85,51% (0,1754га) земельної ділянки від 16.09.2008, загальною площею 0,2051га (кадастровий номер земельної ділянки - :07: 499:0060), по фактичному розміщенню частини будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, 14 укладений між Дніпропетровською міською радою та ОСОБА_1 науково-виробничим підприємством "Ювіс технології", посвідчений 16.09.2008 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за № 6041 та зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП "Центр ДЗК" 01.10.2008 за №02 та повернути цю земельну ділянку Дніпропетровській міській раді, що і стало причиною виникнення спору.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

За положенням ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходить право оренди земельної ділянки, на якій вказане майно розміщене у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника. Отже з моменту набуття права власності на нерухоме майно особа, яка стала новим власником такого майна, одночасно набуває права оренди земельної ділянки, на якій розміщене це майно у зв'язку з припиненням права власності на нього та, відповідно, припиненням права користування попереднього власника земельною ділянкою, на якій це майно розміщене, згідно з ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України. Тобто особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір не підлягає розірванню.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 08.06.2013 у справі №21-804а16, згідно з якою у частинах першій та другій статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За статтями 125 і 126 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України. За частиною третьою статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз зазначених норм права дає можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об'єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов'язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані. Частиною 1 ст.120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов'язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 12.09.2017 №2а-10596/12/2670.

Частиною 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначені випадки припинення договору оренди землі, зокрема, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Частина 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачає припинення договору оренди землі шляхом розірвання у наступних випадках: на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору; у разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

З огляду на викладене, ст. 32 Закону України "Про оренду землі" не передбачає припинення договору оренди землі шляхом його розірвання у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Відчуження об'єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов'язки, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2018 у справі №915/672/17.

За таких обставин поданий Керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 позов в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 науково-виробничого підприємства "Ювіс технології" про розірвання договору оренди земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Судом також відхиляються посилання прокурора у позові на п. 12.6 договору відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору, оскільки в даному випадку відбувся перехід права власності на будівлю, а не на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати, повязані зі сплатою судового збору покладаються на заявника позову. Оскільки згідно платіжного доручення №655 від 26.03.2018 судовий збір у розмірі 3 524,00 грн. за подання позову до суду (а.с.17) сплачувався саме прокуратурою Дніпропетровської області, так як, Дніпропетровська місцева прокуратура №2 не є юридичною особою, а тому не може сплачувати судовий збір, витрати зі сплати судового збору покладаються саме на платника, якою є прокуратура Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 науково-виробничого підприємства "Ювіс технології" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 підприємства "Промгазкомплект" про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на прокуратуру Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.06.2018

Суддя Н.М. Євстигнеєва