У Х В А Л А

20 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1237/17

Провадження № 12-165гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача РогачЛ.І.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року (судді Коваль Л.А. - головуючий, Білецька Л.М., Пархоменко Н.В.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року (суддя Мартинюк С.В.) у справі № 904/1237/17 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг компанія «Інтермет» про визнання недійсним рішення наглядової ради, і

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2018 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у справі № 904/1237/17 в якій просив оскаржувані рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У касаційній скарзі зазначено про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: за доводами скаржника суди дійшли помилкового висновку про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України «Про акціонерні товариства», оскільки жодна із норм цього Закону не вказує на той факт, що положення статей 71, 72 Закону України «Про акціонерні товариства» не застосовуються у разі, якщо акціонерні товариства не привели статути та внутрішні положення у відповідність до Закону. Також позивач вважає, що суди безпідставно застосували роз'яснення Державної комісії з цінних паперів «Щодо порядку застосування окремих положень розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» у зв'язку з набранням ним чинності», оскільки не врахували те, що закон має вищу юридичну силу до підзаконних нормативних актів. Скаржник вказав, що спірні рішення наглядової ради ВАТ «Холдінг компанія &q? а;Інтермет» порушують його корпоративні права щодо цього товариства, оскільки рішення повинні були прийматись загальними зборами акціонерів товариства, під час проведення яких позивач мав би можливість реалізувати своє законодавчо визначене право на управління товариством.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким чинний Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) викладено в новій редакції. За змістом розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції цього Закону зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року у справі № 904/1237/17, призначено розгляд скарги на 08 травня 2018 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 червня 2018 року справу із касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що за обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій, станом на 14 грудня 2010 року - дату прийняття наглядовою радою відповідача спірних рішень ВАТ «Холдінг компанія «Інтермет» не привело свої внутрішні положення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Відтак, суди дійшли висновку, що товариство станом на момент прийняття наглядовою радою ВАТ «Холдінг Компанія «Інтермет» спірних рішень мало керуватись у своєї діяльності положеннями статей 1-49 Закону України «Про господарські товариства» та установчими документами (статутом), а не положеннями Закону України «Про акціонерні товариства». Відповідно, до спірних правовідносин у даній справі (зокрема до тих, що виникли між сторонами на дату прийняття наглядовою радою ВАТ «Холдінг Компанія «Інтермет» спірних рішень) підлягають застосуванню саме положення Закону України «Про господарські товариства». Натомість положення статей 71 (правочин, щодо вчинення якого є заінтересованість) та 72 (наслідки недотримання вимог до порядку вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість) Закону України «Про акціонерні товариства», якими обґрунтовані позовні вимоги, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Отже, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що розв'язання вказаних вище правових питань містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на розгляд згідно з частиною п'ятою статті 302 ГПК України з огляду на таке.

Підстава для передачі касаційним судом справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, визначена частиною п'ятої статті 302 ГПК України, передбачає наявність виключної правової проблеми, яку містить ця справа, і вирішення такої проблеми необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Лише за наявності таких умов справа може бути передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно із частиною першою статті 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Касаційний господарський суд вказав, про задоволення клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на те, що справа № 904/1237/17 містить виключну проблему з приводу застосування норм Закону України «Про акціонерні товариства» та норм Закону України «Про господарські товариства» до правовідносин, що виникли у період з 30 квітня 2009 року по 30 квітня 2011 року за участю акціонерних товариств, створених до набрання чинності Закону України «Про акціонерні товариства», які не привели свої статути у відповідність до норм вказаного Закону.

Судом касаційної інстанції у господарських справах відповідно до статті 286 ГПК України є Верховний Суд, у складі якого, за змістом статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, діє, зокрема, Касаційний господарський суд. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Однак в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не викладено правову проблему, яку містить ця справа саме у правозастосуванні відповідних норм матеріального чи процесуального права, відсутні посилання на конкретні справи, або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами було сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з подібними правовідносинами та передача цієї справи до Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Питання про застосування Закону України «Про акціонерні товариства» та Закону України «Про господарські товариства» вирішується касаційним судом під час розгляду касаційної скарги відповідно до його повноважень.

Таким чином, на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у цій справі передані питання, які можуть бути вирішені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду як належним судом.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.

Керуючись статтею 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 904/1237/17 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдинг компанія «Інтермет» про визнання недійсним рішення наглядової ради з касаційною скаргою Макарова Костянтина Григоровичана постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 рокуповернути Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. І. Рогач
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська