ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р.Справа № 922/390/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11)
до Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію (61166, м. Харків, пр. Науки, 36)
про стягнення 180805,03 грн.
за участю представників:

від позивача - Танчак Н.В., довіреність № 38-2072/470 від 10.05.2012

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" 20.02.2018 звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою за вих. №84юр від 19.02.2018 до Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь вартість безпідставно спожитої теплової енергії під час ліквідаційної процедури за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 180805,03 грн. В якості правових підстав посилається, зокрема, на норми статей 46, 48, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 11, 121, 1213 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.03.2018 об 11:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26.03.2018 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 24.04.2018 о 12:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/390/18 до судового розгляду по суті на 14.05.2018 р. о 12:40год.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні 14.06.2018 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позову вказує на безпідставно спожиту теплову енергію за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 180805,03 грн., вартість якої залишилась не оплаченою.

В судове засідання по суті 14.06.2018 відповідач не з'явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення з датою (04.06.2018) та відміткою про вручення уповноваженому представнику відповідача копії ухвали суду від 29.05.2018.

Суд оголосив про закінчення з'ясування обставин справи та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію на свою користь вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року в сумі 180805,03 грн.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 14.06.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

На підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень від 25.04.2006р., посвідченого Блудовим І.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, р. №581, Хоу Гуілі належало право власності на нежитлові приміщення 3-го поверху №275, 276, 276а, 277-,-290, СХLI, CXLIV, CXLV, в літ. "А3" загальною площею 614,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московському, 122.

Відповідно акту №40651338 від 09.12.2014р. державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області на підставі виконавчого листа №2-476709 виданого Нововодолазьким районним судом Харківської області про стягнення з Хоу Гуілі кредитної заборгованості у розмірі 3432348,28 грн., відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Банк Золоті ворота" було придбано предмет іпотеки згідно іпотечного договору №07-215 від 08.08.2007р., який було укладено між Хоу Гуілі (іпотекодавець) та відповідачем (іпотекодержатель) в забезпечення виконання Хоу Гуілі за кредитним договором, а саме нежитлові приміщення площею 614,5 кв.м, що розташовані в житловому будинку № 122 по пр. Московському у м. Харкові.

У зв'язку із придбанням відповідачем вищевказаного предмету іпотеки Хоу Гуілі звернувся до позивача 15.05.2015р. із пропозицією про розірвання договору по Тимчасовому договору №4890 про постачання теплової енергії від 01.06.2006р. у вищевказані нежитлові приміщення, який був укладений між власником нежитлових приміщень площею 614,5 кв.м, що розташовані в житловому будинку № 122 по пр. Московському у м. Харкові - Хоу Гуілі (споживачем) та КП "Харківські теплові мережі" (енергопостачальна організація).

Система опалення зазначених нежитлових приміщень є частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Подача теплової енергії на потреби опалення здійснюється у житловий фонд м. Харкова на підставі розпоряджень міського голови про початок опалювального сезону. При подачі теплової енергії в централізовану систему опалення житлового будинку автоматично здійснюється опалення нежитлового приміщення.

Споживання теплової енергії на опалення нежитлових приміщень по пр. Московському, 122 у м. Харкові здійснювалося відповідачем без укладання договору, тобто безпідставно.

Право власності на нежитлові приміщення 3-го поверху №275, 276, 276а, 277-,-290, СХLI, CXLIV, CXLV, в літ. "А3" загальною площею 614,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московському, 122 зареєстровано за відповідачем 19.02.2015р.

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014р. № 781 прийнято рішення про відзив банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота".

Позивач зазначає, що в опалювальні періоди з лютого 2016 року по квітень 2017 року відповідач безпідставно спожив теплову енергію на потреби опалення нежитлових приміщень по пр. Московському, 122 у м. Харкові.

Вартість спожитої за цей період теплової енергії складає 180805,03 грн. Вказана заборгованість підтверджується актами підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалювальних сезонів 2015-2016р.р., 2016-2017р.р., актом обстеження від 16.11.2016, здійсненими розрахунками нарахувань. Відповідачу направлялися рахунки на оплату спожитої теплої енергії, які залишились відповідачем не сплачені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а згідно з п. 6 ст. 2 цього ж Закону, ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Приписами ст. 36 вказаного Закону передбачені наслідки запровадження тимчасової адміністрації, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів, бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними. Початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд має право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Частиною 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом. До цих витрат, зокрема, належать: витрати, пов'язані з утриманням і збереженням майна (активів) банку.

Як вбачається з матеріалів справи, сума витрат на утримання нежитлових приміщень - 3-го поверху №275, 276, 276а, 277-,-290, СХLI, CXLIV, CXLV, в літ. "А3" загальною площею 614,5 кв.м, що розташовані за адресою: м. Харків, пр. Московському, 122, відповідачем не сплачена. Вказана заборгованість підтверджується актами підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалювальних сезонів 2015-2016р.р., 2016-2017р.р., актом обстеження від 16.11.2016.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним витрат на утримання нежитлового приміщення з моменту придбання відповідачем за період з лютого 2016 р. по квітень 2017 р. в сумі 180805,03 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача, які покладено останнім в обґрунтування своїх заперечень, суд вдруге звертає увагу на те, що відповідач придбав нежитлові приміщення площею 614,5 кв.м, що розташовані в житловому будинку № 122 по пр. Московському у м. Харкові, за актом державного виконавця № 40651338 від 09.12.2014 як предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 07-215 від 08.08.2007. У порушення Закону України "Про теплопостачання" відповідач не уклав договір купівлі-продажу теплової енергії з позивачем.

У зв'язку з тим, що позивач та відповідач не перебувають у договірних відносинах, відповідного договору на постачання теплової енергії із позивачем не укладено, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу на підставі положень статей 1212 та 1213 ЦК України є нормативно обґрунтованими.

Вищевказана правова позиція відображена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 по справі № 3-38гс11 та постанові Верховного Суду України від 18.11.2015 по справі № 6-582цс15.

Також, щодо доводів відповідача, які викладено останнім у відзиві на позов, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що система опалення нежитлових приміщень в житловому будинку № 122 по пр. Московському у м. Харкові є частиною централізованої системи опалення житлового будинку. Подача теплової енергії на потреби опалення здійснюється у житловий фонд м. Харкова на підставі розпоряджень міського голови про початок опалювального сезону.

При цьому, при здійсненні подачі теплової енергії в централізовану систему опалення житлового будинку автоматично здійснюється опалення й нежитлових приміщень відповідача.

Балансоутримувачем зазначеного житлового будинку є КП "Жилкомсервіс", тому акти відключення та відключення теплової енергії на початку та наприкінці опалювальних сезонів у цей житловий будинок підписані з балансоутримувачем - КП "Жилкомсервіс".

Окремо слід зауважити, що предметом даного спору є стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з лютого 2016 року по квітень 2017 року, тому твердження відповідача у відзиві стосовно того, що акт обстеження від 16.11.2016 не має відношення до періоду стягнення є необґрунтованими.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, позов Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо повного задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору у даному разі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті ворота" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію (61166, м. Харків, пр. Науки, 36, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) вартість безпідставно спожитої теплової енергії під час ліквідаційної процедури за період з лютого 2016 р. по квітень 2017 р. у розмірі 180805,03 грн. та судовий збір у розмірі 2712,07 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.06.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова