КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Справа№ 34/263

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

представники сторін не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коломійця Євгена Васильовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018р. (повний текст складено 23.04.2018р.)

у справі №34/263 (суддя Сташків Р.Б.)

за заявою Фізичної особи-підприємця Коломійця Євгена Васильовича про заміну сторони у виконавчому провадженні та у справі №34/263

за позовом Заступника прокурора Голосіївського району міста Києва в інтересах держави в особі Національного банку України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі"

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р. у справі №34/263, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2011р., відмовлено у задоволенні позову Заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк". Позов Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором на відкриття невідновлювальної кредитної лінії №355/КВ-06 від 08.12.2006р., з урахуванням додаткових угод до нього у сумі 31 604 085,00 грн., з яких заборгованість за кредитом в доларах США - 1 600 000,00 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2011р. складає 12 757 600,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами в доларах США складає 497 466,63 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2011р. складає 3 966 550,17 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів в доларах США - 34 030,12 дол. США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 07.06.2011р. складає 271 339,16 грн.; комісія передбачена кредитним договором - 693 186,27 грн.; пені за несвоєчасне погашення комісії - 48 204,71 грн.; заборгованість за кредитом в євро - 908 085,00 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 15.06.2011р. складає 10 461 241,81 грн.; заборгованість за нарахованими процентами в євро складає 260 620,56 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 15.06.2011р. складає 3 002 378,30 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів в євро становить 17 828,23 євро, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 15.06.2011р. складає 205 383,22 грн.; комісія передбачена кредитним договором - 188 359,90 грн.; пені за несвоєчасне погашення комісії становить 9 841,46 грн.;

шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за:

1) іпотечним договором №355/Zквіп-06 від 11.12.2006р., що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., зареєстрованого в реєстрі за №305, а саме: земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1, площею 0,1008 га,

2) іпотечним договором №355/Zквіп-06-1 від 11.12.2005р., що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., зареєстрованого в реєстрі за №3781, а саме: жилий будинок АДРЕСА_2, житловою площею 424,00 кв.м., нежитловою площею 504,4 кв.м., загальною площею 928,4 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Встановлено початкову ціну на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1, площею 0,1008 га у розмірі, що передбачений договором іпотеки, а саме 2 020 000,00 грн.

Встановлено початкову ціну на нерухоме майно, а саме: жилий будинок АДРЕСА_2, житловою площею 424,00 кв.м., нежитловою площею 504,4 кв.м., загальною площею 928,4 кв.м. у розмірі, що передбачений договором іпотеки, а саме 16 680 000,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 25 500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

04.11.2011р. на виконання рішення судом видано відповідний наказ.

03.04.2018р. до суду першої інстанції надійшла заява від Фізичної особи-підприємця Коломійця Євгена Васильовича про заміну сторони у виконавчому провадженні та у справі №34/263.

Заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тіволі" (первісний боржник) уклало 27.03.2018р. договір з Фізичною особою-підприємцем Коломійцем Євгеном Васильовичем (новий боржник) про перевід боргу від 27.03.2018р., за умовами якого правонаступником боргових зобов'язань згідно кредитного договору №355/КВ-06 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії з усіма змінами і доповненнями та за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р. у справі №34/263 є ФОП Коломійцем Євгеном Васильовичем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018р. у справі №34/263 відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Коломійця Євгена Васильовича про заміну сторони у виконавчому провадженні та у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Фізична особа-підприємець Коломієць Євген Васильович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та у даній справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги умотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповним з'ясуванням обставин справи.

Скаржник наголошував, що є правонаступником (новим боржником) за борговими зобов'язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі" за кредитним договором №355/КВ-06 від 08.12.2006р. з усіма змінами і доповненнями та за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р. у справі №34/263, на підставі чинного договору переводу боргу від 27.03.2018р., однак, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність правонаступництва у відносинах сторін, і в порушення ст. 204 ЦК України та ст. 52 ГПК України відмовив заявнику у заміні відповідача (боржника) у даній справі та у виконавчому провадженні з ТОВ «Тіволі» ФОП Коломійцем Є.В.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), судді Дідиченко М.А., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018р. відкрито апеляційне провадження та справу призначено до розгляду на 14.06.2018р.

25.05.2018р. до Київського апеляційного господарського суду від ПАТ "Дельта Банк" (стягувача) надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни колегії суддів від 13.06.2018р., у зв'язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, для розгляду справи змінено та сформовано колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

У судовому засіданні, що відбулось 14.06.2018р., представники сторін не з'явились, повідомлені належним чином. Неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тіволі" (первісний боржник) та Фізичною особою-підприємцем Коломійцем Євгеном Васильовичем (новий боржник) укладено договір переводу боргу (далі - договір). Умовами договору регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) як позичальника у зобов'язаннях, що виникають з вимог кредитора як позикодавця (банку) до первісного боржника по сплаті останнім кредитору заборгованості згідно кредитного договору №355/КВ-06 на відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 08.12.2006р. з усіма змінами і доповненнями (основний договір), стягнутої з первісного боржника на користь кредитора рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2011р. у справі №34/263 (далі - рішення суду).

Пунктом 2 договору сторони погодили, що первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов'язання) первісного боржника перед кредитором у розмірі 31 604 085,00 грн., що є загальною сумою заборгованості первісного боржника за основним договором, стягнутої рішенням суду.

Зі змісту пункту 3 договору випливає, що внаслідок переведення боргу за цим договором, новий боржник займає місце первісного боржника в зобов'язаннях, що виникли з основного договору та рішення суду стосовно усіх прав і обов'язків первісного боржника, у тому числі обов'язку сплатити кредитору заборгованість за вказаним рішенням суду.

Сторони договору домовилися, що з моменту набрання чинності цим договором, зобов'язання первісного боржника за основним договором перед кредитором вважаються припиненими, а зобов'язаною за основним договором особою перед кредитором стає новий боржник. Договір вважається укладеним і набирає чинності з 27.03.2018р. за умови його підписання сторонами. Новий кредитор зобов'язаний повідомити кредитора про перевід боргу за цим договором у десятиденний термін з моменту укладення цього договору (пункти 4, 10, 14 договору).

30.03.2018р. ФОП Коломієць Є.В. звернувся з листом №1-3 до банку з повідомленням про заміну боржника у зобов'язанні.

На думку заявника, укладення договору про переведення боргу є достатньою правовою підставою для здійснення судом правонаступництва, а саме в заміні відповідача (боржника) у даній справі та у виконавчому провадженні з ТОВ «Тіволі» на ФОП Коломійця Є.В.

Утім, колегія суддів не може погодитись з такими доводами заявника.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Зазначеною нормою ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво, у тому числі заміни боржника у зобов'язанні відповідно до приписів ст. 520 Цивільного кодексу України.

Питання щодо заміни сторони правонаступником на стадії виконавчого провадження врегульовані ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом якої у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У частині 1 статті 510 ЦК України встановлено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Чинне цивільне законодавство передбачає можливість заміни сторін у зобов'язані, однак встановлює певні обмеження свободи розсуду учасників відповідних правовідносин з метою запобігання порушенню балансу інтересів цих осіб. Закон встановлює обмеження на заміну боржника у зобов'язанні поза волею кредитора.

Таким чином, звертаючись із заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені заявник мав довести не лише укладення ним і первісним боржником договору про переведення боргу але й наявність згоди кредитора у зобов'язанні на такий перевід.

З матеріалів справи не вбачається надання кредитором згоди на заміну боржника у зобов'язанні.

У статті 520 ЦК України вказано, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. Вступаючи у договірні відносини, кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов'язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо). Переведення боргу є договірною передачею зобов'язань первісного боржника новому боржнику та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, заміна боржника саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Місцевий господарський суд відмовляючи заявнику у заміні сторони у виконавчому провадженні виходив з таких же мотивів і доводи скаржника правомірності висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коломійця Євгена Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018р. у справі №34/263 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2018р. у справі №34/263 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №34/263 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту. Повний текст складено 18.06.2018р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова