ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Черкаси справа № 925/444/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за посадою (керівник), відповідача не зявились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Дельта» до товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Груп» про стягнення 65610 грн. 59 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Дельта» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Груп» про стягнення, на підставі дистриб'юторського договору № 35/Д/2017 від 31.03.2017 року, 50 539 грн. 22 коп. основної заборгованості, 9935 грн. 21 коп. пені, 4168 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 967 грн. 62 коп. 3% річних, що разом становить - 65610 грн. 59 коп., та відшкодування понесених судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням відповідачем договірних зобовязань щодо порядку і строків розрахунків за поставлену продукцію.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/444/18, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, причини неявки не повідомив.

Ухвала господарського суду про призначення справи до судового розгляду, адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернена суду з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В засіданні суду позивач в особі свого представника позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

31.03.2017 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Дельта», як продавець, з однієї сторони, і відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Приват-групп», як дистрибютор з другої сторони, уклали дистрибюторський договір № 35/Д/2017 (далі Договір, а. с. 13-18), за умовами п.п. 2.1., 2.2 якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, продавець поставляє товар дистрибютору, а дистрибютор приймає на себе зобовязання прийняти товар, здійснювати своєчасну оплату, а також забезпечити його подальшу реалізацію (продаж) на відповідній території. Сторони, з метою ефективного просування товару продавця на території, можуть погоджувати надання дистрибютором за завданням продавця послуг по просуванню та розповсюдженню товару. Порядок та умови надання дистрибютором послуг визначаються сторонами у відповідних додаткових угодах до цього договору та/або шляхом укладення окремих договорів.

Відповідно до п. п. 4.1. Договору, сума договору визначається на підставі всіх видаткових накладних (з урахуванням можливих повернень та коригувань), відповідно до яких здійснюється продаж товару на виконання цього договору.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема домовилися про таке:

п. п. 5.1. базисні умови поставки та місце поставки визначаються сторонами у Додатку №1;

п. п. 5.2. кількість товару, що поставляється, ціна за одиницю товару, асортимент, вказуються у видатковій накладній, складеній на підставі заявки дистрибютора, відповідно до чинної на момент замовлення Специфікації;

п. п. 5.3. заявку на поставку товару дистрибютор направляє продавцю щотижня (кожного понеділка з 09:00 по 15:00) у наступний спосіб: або за допомогою факсимілярного звязку, або в електронному вигляді на адресу електронної пошти продавця, вказаній у Додатку №8 до Договору. Заявка повинна містити наступні відомості: найменування дистрибютора, найменування і асортимент товару що поставляється, кількість товару, ціна за одиницю товару (відповідно до діючих на дату замовлення цін продавця), адреса місця доставки товару, термін постачання. При формування окремих замовлень дистрибютором має забезпечуватися кратність замовлень піддонам;

п. п. 5.5. продавець поставляє товар з відповідною документацією, зокрема, відповідно до п. п. п. 5.5.1 з кожною поставкою: видаткову накладну, товарно-транспорту накладну, накладну на піддони (зворотну тару);

п. п. 5.8. обовязок продавця з поставки товару вважається виконаним з моменту передачі товару дистрибютору і підписання сторонами товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної. У разі надання документів, які не відповідають поставленим товарам, продавець зобовязаний впродовж 5-ти днів зробити заміну таких документів на ті, що відповідають фактичній поставці;

п. п. 5.9. право власності на товар переходить від продавця до дистрибютора при передачі товару. Ризик випадкового знищення або ушкодження товару переходить до дистрибютора з моменту передачі йому товару;

п. п. 7.1. на кожен календарний місяць сторонами узгоджується план продажів на наступний місяць;

п. п. 7.2. ціни на товар, які продаються дистрибютором за цим договором, встановлюються в національній валюті України і вказуються у видаткових накладних на товар;

п. п. 7.7. дистрибютор зобовязується сплатити продавцю повну вартість отриманого товару, вказану у відповідній видатковій накладні, протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту отримання товару;

п. п. 7.8. фактом оплати товару вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок продавця;

п. п. 7.9. у разі неоплати дистрибютором за отриманий товар в термін , вказаний в п. п. 7.7. Договору, а також у разі відмови дистрибютора від придбання товару за новими цінами, продавець має право призупинити подальші поставки товару. Таке призупинення не вважається порушенням продавцем своїх зобовязань за цим договором і не тягне за собою застосування будь-яких санкцій до продавця. У разі повторного порушення дистрибютором термінів оплати продавець має право у будь-який момент розірвати цей договір в односторонньому порядку;

п. п. 12.1. у разі несвоєчасної оплати товару дистрибютор сплачує продавцю, на його вимогу, пеню у розмірі 0,1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення;

п. п. 12.5. сплата штрафів, пені здійснюється у безготівковому порядку упродовж 3-х робочих днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги від потерпілої сторони;

п. п. 12.6. сплата неустойки або будь-яких інших санкцій за цим договором не звільняє винну сторону від відшкодування іншій стороні заподіяних збитків в повному обємі і від виконання зобовязань в натурі;

п. п. 15.3. у разі невиконання або неналежного виконання однією із сторін своїх зобовязань за цим договором, винна сторона відшкодовує потерпілій стороні усі збитки з урахуванням інфляції.

Відповідно до п. п. 13.1., 13.2, цей договір вступає в дію з дати його підписання та діє до 31.12.2017 року за виключенням окремих пунктів, термін дії яких визначено в таких пунктах, або тих, характер зобовязань за якими передбачає їх виконання після припинення дії договору (остаточні розрахунки, повернення піддонів, звіряння, обмін документами, сплата штрафів та пені, тощо) та може бути пролонгований тільки за умови укладення письмової угоди, що повинна бути підписана уповноваженими представниками сторін.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їхніми печатками.

До зазначеного договору сторонами погоджені наступні додатки: Додаток № 1 «Умови щодо територіальності та базисні умови поставки товару», Додаток № 2 «Специфікація та ТМ «Гуляй-поле», Додаток № 3 «Умови надання знижок», Додаток № 4 «Комерційна політика продавця», Додаток № 5 «Форми звітів про запаси та з реалізації товару», Додаток № 6 «Акт невідповідності (забраковки) продукції по якості», Додаток № 7 «Акт псування та/або нестачі Товару» (а. с. 19-30).

Сторонами підписаний протокол розбіжностей до дистрибюторського договору № 35/Д/2017 від 31.03.2017 року, який є його невідємною частиною, згідно яким п. п. 12.3.договору викладений у наступній редакції «За необґрунтовану відмову від приймання якісного товару згідно з погодженою заявкою, дистрибютор відшкодовує продавцю на його вимогу, витрати продавця на доставку та повернення товару» (а. с. 31).

Із видаткової накладної № 278 від 28.11.2017 року (а.с.37) та товарно - транспортної накладної № 278 від 28.11.2017 року (а.с. 38-39) вбачається, що позивач поставив товар (майонезний соус та майонез ТМ «Гуляй-поле» за відповідними назвами) у загальній кількості 24264 штук у 756 ящиках на загальну суму 210179 грн. 54 коп. із ПДВ, а відповідач такий товар прийняв, що підтверджується відповідними підписами і печатками сторін.

За період грудень 2017 року сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків по договору № 35/Д/2017 від 31.03.2017 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем становила 260539 грн. 28 коп.

Відповідач зобовязання із оплати поставленого йому позивачем товару виконав частково на суму 150000 грн. згідно платіжного доручення № 4864 від 16.01.2018 року та 60000 грн. згідно платіжного доручення № 4891 від 24.01.2018 року, що разом становить 210000 грн. (а. с. 40-41).

За розрахунком позивача заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення із даним позовом до господарського суду становить 50539 грн. 22 коп., що також підтверджується випискою бухгалтерського обліку по картковому рахунку позивача № 361 за 01.01.2016 року по 26.04.2018 року (а. с. 32-36).

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із дистрибюторського договору № 35/Д/2017 від 31.03.2017 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обовязків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на викладені обставини справи суд вважає, що позивач виконав свій обов'язок за договором в повному обсязі, факт прострочення виконання відповідачем спірного грошового зобовязання на суму 9105 грн. 90 коп. позивачем підтверджено належними і допустимими доказами, відповідачем не спростовано та не заперечено, а тому вимога позивача про їх стягнення підлягає задоволенню в судовому порядку.

Крім того, у звязку з простроченням відповідачем строків оплати товару, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача 9935 грн. 21 коп. пені, на підставі п. 12.1 Договору за період з 20.12.2017 року по 03.05.2018 року, 4168 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 967 грн. 62 коп. 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, 3% річних і інфляційних втрат суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Вимога позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідає п. 15.3 Договору, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ч.6 ст. 232 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому вказані вимоги також підлягають задоволенню повністю.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, умов договору та наведених норм законодавства вимоги позивача про стягнення 50 539 грн. 22 коп. основної заборгованості, 9935 грн. 21 коп. пені, 4168 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 967 грн. 62 коп. 3% річних суд вважає обґрунтованими, доказаними і такими, що підлягають задоволенню в повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Груп», , місцезнаходження: 18008, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 149, р/р 9682 в ЦФ ГРУ «ПРИВАТБАНК», МФО 354347 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Дельта», , місцезнаходження: 69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 63-а 50539 грн. 22 коп. боргу, 9935 грн. 21 коп. пені, 4168 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 967 грн. 62 коп. 3% річних, 1762 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 18.06.2018 року.

Суддя В.М. Грачов