ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р.Справа № 922/346/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ-Сталь", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж", смт.Солоницівка Харківської області
про стягнення 394 796,22грн.
за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КТ-Сталь" (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 394796,22грн., з яких: 103406,00грн. основного боргу, 285363,12грн. пені, 4855,10грн. інфляційних нарахувань, 1172,00грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки №зп-1/0917 від 15.09.2017 в частині оплати отриманого товару.

У підготовчому засіданні 19.03.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 10.04.2018.

10 квітня 2018 року від позивача надійшли додаткові пояснення щодо розрахунку суми позовних вимог, які долучені до матеріалів справи. При цьому суд зауважує, що в додаткових поясненнях позивач вказав суму основного боргу до стягнення в більшому розмірі, а саме: 103406,90грн., але при цьому не надав доказів відповідної доплати судового збору, а тому судом розглядаються позовні вимоги, в розмірі, вказаному у прохальній частині позовної заяви.

У підготовчому засіданні 10.04.2018 судом постановлено ухвали без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 15.05.2018.

14 травня 2018 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано перебуванням його керівника у відрядженні та тим, що він не у повному обсязі ознайомлений з матеріалами справи.

Дане клопотання залишено судом без задоволення, оскільки перебування керівника у відрядженні не позбавляє його можливості направлення в судове засідання іншого представника або працівника підприємства. Також суд зауважує, що у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, однак він своїм правом не скористався.

У підготовчому засіданні 15.05.2018 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 11.06.2018.

Ухвалою від 25.05.2018 змінено дату судового засідання на 13.06.2018.

12 червня 2018 року від відповідача надійшло клопотання про перенесення засідання на іншу дату, у зв'язку із знаходженням керівника на лікарняному.

У судовому засіданні 13.06.2018 вказане клопотання відповідача задоволено та судове засідання відкладено на 14.06.2018.

Про дату, час і місце призначеного судового засідання відповідач повідомлений телефонограмою, а також на його адресу направлено ухвалу від 13.06.2018 в порядку статті 120 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до частин 4, 6 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв'язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв'язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

У даному випадку термінова необхідність була викликана закінченням 14.06.2018 строку судового розгляду, встановленого статтею 195 ГПК України, та, відповідно, неможливістю призначення судового засідання поза межами цього строку.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач за допомогою телефонограми, отриманої його працівником, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але при цьому не забезпечив явку уповноваженого представника.

Представник позивача у судове засідання 14.06.2018 свого представника також не направив, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином.

Згідно статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

15 вересня 2017 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №ЗП-1/0917 (далі за текстом - Договір), за умовами якого постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує товар в асортименті, кількості та за цінами, визначеними в рахунках-фактурах, за накладними, що є невід'ємною частинами цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 Договору ціна на товар вказана в товаро-транспортній накладній та/або видатковій накладній. Вартість товару є узгодженою сторонами за наявності печаток (штампів) сторін на накладній. Накладні виконують функцію специфікації.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що термін оплати товару за цим договором становить 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту приймання покупцем товару.

Згідно пункту 4.2 Договору при прийманні-передачі товару покупець зобов'язаний перевірити якість та кількість товару, підписати накладну.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017, у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином та поставив відповідачу товар на загальну суму 128406,94грн., що підтверджується рахунками на оплату №8118 від 13.09.2017 та №8199 від 15.09.2017, видатковими накладними №3115 від 19.09.2017 та №3193 від 22.09.2017, товаро-транспортними накладними №Р3115 від 19.09.2017 та №Р3193 від 22.09.2017, довіреностями на отримання товару виданими відповідачем своєму уповноваженому представнику №142 від 15.09.2017 та №143 від 15.09.2017, а також підписаним обома сторонами актом звіряння взаємних розрахунків станом на 04.10.2017.

Відповідач свої договірні зобов'язання виконав частково - на суму 25000,00грн. та з порушенням строків, встановлених пунктом 2.3 Договору (товар слід було оплатити не пізніше 06.10.2017, включно), сплативши за отриманий товар 13.11.2017 суму 5000,00грн. та 01.12.2017 - 20000,00грн., що підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку позивача.

Інша частина заборгованості в розмірі 103406,94грн. відповідачем сплачена не була.

У зв'язку із викладеними обставини позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 103406,00грн. основного боргу, 285363,12грн. пені, 4855,10грн. інфляційних нарахувань, 1172,00грн. 3% річних.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач за умовами Договору поставив відповідачу товар на загальну суму 128406,94грн., який мав бути оплачений останнім в строк до 06.10.2017, включно. Однак відповідач вказану заборгованість погасив лише частково на загальну суму 25000,00грн. та з порушенням передбачених Договором строків оплати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 103406,94грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати отриманого за Договором товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з цим, суд вважає позовну вимогу про стягнення основного боргу правомірною.

При цьому, суд задовольняє вимогу про стягнення основного боргу у розмірі 103406,00грн., тобто в межах тієї суми, яка була зазначена позивачем у позові та оплачена судовим збором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.4 Договору сторони передбачили, що за порушення строків, оплати товару, визначених п.2.3 покупець зобов'язується сплатити на користь постачальника пеню в розмірі 2,5% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочки.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору, позивач здійснив нарахування відповідачу 285363,12грн. пені за період з 07.10.2017 по 12.02.2018, 4855,10грн. інфляційних нарахувань за період з грудня 2017 року по лютий 2018 року, 1172,00грн. 3% річних за період з 07.10.2017 по 12.02.2018.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд зазначає наступне.

Розрахунок 3% річних є таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення 1172,00грн. 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розрахунки пені та інфляційних нарахувань суд визнав помилковими. Так, враховуючи вказані позивачем вихідні дані та періоди нарахувань, судом визначено, що сума пені складає 365609,35грн., а сума інфляційних нарахувань - 5252,18грн.

В той же час, оскільки позивачем у позові було заявлено до стягнення менші суми пені та інфляційних нарахувань, суд задовольняє їх у розмірі, вказаному позивачем, а саме: 285363,12грн. пені та 4855,10грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокенергомонтаж" (62370, Харківська область, Дергачівський район, смт.Солоницівка, вул.Заводська, буд.49-А, код 38933458) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ-Сталь" (61110, м.Харків, вул.Краснодарська, буд.11, код 39722312) 103406,00грн. основного боргу, 285363,12грн. пені, 4855,10грн. інфляційних нарахувань, 1172,00грн. 3% річних, а також 5921,94грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_1