ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Справа № 921/1311/14-г/7

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.П. Дубник

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.,

та представників сторін:

позивача- Дубового А.М. (довіреність № 10/00-113 від 30.11.2017),

відповідача 1 - не зявився,

відповідача 2 - не зявився,

відповідача 3 - не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_2 від 11.12.2017 (вх.суду від 09.01.2018 №01-09/108/18)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2017 про залишення без розгляду позову

у справі №921/1311/14-г/7 (суддя Стадник М.С.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ Банк Форум ОСОБА_3, м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Інвест Машинері, м. Запоріжжя

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Скайбуд М, м. Тернопіль

відповідача 3: MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED, м. Нікосія, Кіпр

про солідарне стягнення простроченої заборгованості по кредиту та процентах в сумі 2 511 167, 50 євро, що еквівалентно 57 811 440, 26 грн, 11 408 825, 37 грн пені за простроченими кредитом та процентами, 111 747, 97 грн простроченої комісії, 17 381, 36 грн пені за простроченими комісіями станом на 22.05.2015

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ПАТ «Банк «Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ Банк Форум ОСОБА_3 звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ТОВ «Інвест Машинері», ТОВ «Скайбуд М» та MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.10.2013 №2-0064/13/11-KL станом на 14.10.2014 в сумі 304 119, 36 євро, що еквівалентно 4 993 991,15 грн; 10 560, 10 грн пені та 10 016,44грн простроченої комісії (том 1, а.с. 7-12).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 24.11.2014 порушено провадження у даній справі № 921/1311/14-г/7.

Ухвалою від 03.06.2015 суд прийняв до розгляду заяву позивача від 26.05.2015 в частині збільшення позовних вимог ( з урахуванням заяви від 03.06.2015) про солідарне стягнення з відповідачів простроченої заборгованості по кредиту та процентах в сумі 2 511 167,50євро, що еквівалентно 57 811 440,26грн, 11 408 825,37грн пені за простроченими кредитом та процентами, 111 747,97грн простроченої комісії, 17 381,36грн пені за простроченими комісіями станом на 22.05.2015 з яких:

- заборгованість ТОВ Інвест Машинерістановить 60 450 576, 49 грн, у т.ч. 1 970 000,00 євро прострочена заборгованість по кредиту, що еквівалентно 45 352 823, 86 грн; 218 938,07 євро прострочена заборгованість за процентами, що еквівалентно 5 040 334, 89 грн; 9 994 858,09 грн пеня за простроченими кредитом та процентами; 97 408, 64 грн прострочена комісія; 15 151,01 грн пеня за простроченими комісіями;

- заборгованість ТОВ Скайбуд Мстановить 8 898 818, 48 грн, у т.ч. 290 000,00 євро прострочена заборгованість по кредиту, що еквівалентно 6 676 307,02 грн; 32 229,43 євро прострочена заборгованість за процентами, що еквівалентно 741 977,49 грн; 1 463 967,28 пеня за простроченими кредитом та процентами, 14 339, 33 грн прострочена комісія, 2 230,35 грн пеня за простроченими комісіями (т. 5, а.с. 115-116, т.7, а.с. 1, 7-10).

Суд першої інстанції зупиняв провадження у даній справі у зв'язку з призначенням судової фінансово-кредитної експертизи (ухвала суду від 10.06.2015, том 7, а.с. 92-98) та додаткової судової фінансово-кредитної експертизи (ухвала суду від 18.08.2016, том 9, а.с. 162-166).

У звязку з наданням Тернопільським відділенням Київського науково дослідного інституту судових експертиз висновку експерта №1004/16-22 від 21.09.2017 за результатами проведення додаткової судової фінансово-кредитної експертизи суд першої інстанції виніс ухвалу від 12.10.2017 у справі № 921/1311/14-г/7 про призначення судового засідання у даній справі на 05.12.2017 (т. 13, а.с.113-116).

Названою ухвалою суд зобовязав позивача подати до 25.10.2017 нотаріально засвідчений переклад документів на англійську мову у трьох примірниках (ухвали суду від 12.10.2017; формулярів: "Прохання", "Короткий виклад документа" , "Підтвердження про вручення документів"; висновку експерта №1004/16-22 від 21.09.2017 та оригінал платіжного доручення про сплату 21 Євро за надання послуг щодо вручення документів Міністерством юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр, вказавши його банківські реквізити.

Суд також ухвалив направити Міністерству юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр прохання про вручення за кордоном судових документів відповідачу 3 - MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED, який зареєстрований за законодавством Республіки Кіпр

Ухвалою від 05.12.2017 у даній справі (суддя Стадник М.С.) позов залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) (том 12, а.с. 294-304).

Ухвала суду мотивована ст. 125 ГПК України ( в редакції, чинній до 15.12.2017), Угодою між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 2004, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації від 27.06.2008 №1092/5/54 (далі-Інструкція), ), розясненнями президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств та організацій» від 31.05.2002 №04-5/608, інформаційним листом Вищого господарського суду України «Про деякі питання, повязані із застосуванням Конвенції про вручення закордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 29.05.2009 №1-08/315.

Підставою залишення позову без розгляду суд вказав те, що позивач без поважних причин не виконав вимогу суду, викладену в ухвалі від 12.10.2017, про сплату 21євро за надання послуг Міністерством юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр з вручення за кордоном документів відповідно до п.6.7 Інструкції, що мало наслідком неповідомлення MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED (відповідача 3) про судове засідання 05.12.2017 та унеможливило без повідомлення відповідача 3 розгляд спору по суті. Суд відхилив посилання позивача на відсутність коштів на валютному рахунку, посилаючись на ст. ст. 3, 20 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Суд також вказав на недоцільність повторного зобовязання позивача здійснити оплату послуг та переклад ухвали про призначення іншої дати розгляду справи, оскільки Фонд відмовився оплачувати такі послуги, а здійснення перекладу передбачає понесення додаткових витрат.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду Тернопільської області (том 13,а.с. 8-11).

В апеляційній скарзі скаржник вказує, що для належного повідомлення відповідача 3 (MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED) про судові засідання суд вправі був самостійно надіслати йому поштою відповідні процесуальні документи, або зобовязати банк (позивача) надіслати такі документи. При цьому позивач посилається на п.6.7 Інструкції, яким передбачено, якщо держава, яка за вручення документів вимагає оплату, не висловила заперечень до статті 10 Конвенції про вручення, судові документи можуть бути надіслані особам, які перебувають на території такої держави, поштовими каналами. За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права, Республіка Кіпр не заперечує проти можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном. Відтак вважає, що несплата 21 євро на рахунок Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр не створює реальних перешкод для направлення документів на адресу відповідача 3 та не вказує на ненадання банком матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Хабіб М.І., суддів Дубник О.В., Юрченка Я.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, якого було зобовязано надати суду нотаріально засвідчений (у двох примірниках) переклад на англійську мову копії ухвали Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2017 у справі №921/1311/14-г/7, ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у справі №921/1311/14-г/7.

Надані позивачем нотаріально засвідчені переклади ухвали Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2017 та ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 у даній справі були надіслані 13.02.2018 відповідачу 3 ( MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED), який отримав їх 08.03.2018, що підтверджується відомостями з офіційного сайту ПАТ Укрпошта та повідомленням про вручення вказаних ухвал, яке надійшло до апеляційного суду 16.04.2018 за вх.№01-16/8688/18.

У звязку із задоволенням заяви судді Юрченка Я.О. про відставку та звільненням його з посади судді згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 №24 було проведено автоматизовану зміну колегії суддів у даній справі та замість судді Юрченка Я.О. до складу колегії введено суддю Зварич О.В. (протокол від 18.04.2018).

Ухвалою від 18.04.2018 (колегія суддів у складі головуючого судді Хабіб М.І., суддів Дубник О.В., Зварич О.В.) призначено розгляд справи на 12.06.2018.

В судове засідання 12.06.2018 зявився представник скаржника та підтримав доводи і вимоги. викладені в апеляційній скарзі.

Відповідачі не подали відзиви на апеляційну скаргу, явки своїх представників в судове засідання 12.06.2018 не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Так, відповідачу 1 (ТОВ Інвест Машинері) були надіслані на його адресу( 65058, м. Запоріжжя, вул. Рекордна,2) ухвали апеляційного суду від 15.01.2018 та від 18.04.2018, однак були повернені суду відділенням поштового звязку з довідками за закінченням терміну зберігання.

Відповідач 2 (ТОВ Скайбуд М) отримав 10.06.2018 ухвалу суду від 18.04.2018, надіслану йому на адресу його місцезнаходження за даними ЄДР ЮОФОПГФ :46003. м. Тернопіль, вул. Соломії Крушельницької,1А, що підтверджено повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення

Відповідачу 3 (MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED) був надісланий 07.05.2018 переклад ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 на англійську мову, наданий позивачем. Відповідач 3 отримав названу ухвалу 24.05.2018, що підтверджується відомостями «Відстеження» з офіційного сайту ПАТ Укрпошта.

Частиною 12 статті 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 3 - MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED є іноземним підприємством, місцезнаходження якого є м. Нікосія, Кіпр.

Статтею 123 ГПК України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017, на час винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції) іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 22, ст. 64, ст. 87 названого Кодексу сторони мають право, зокрема, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду. Суд надсилає сторонам ухвали про порушення провадження у справі, відкладення розгляду справи тощо.

Згідно з ст. 125 ГПК України у разі, якщо у процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи та з оскаржуваної ухвали вбачається, що позивач виконав вимоги суду першої інстанції щодо надання нотаріально засвідчених перекладів документів на англійську мову у трьох примірниках (ухвали суду від 12.10.2017; формулярів: "Прохання", "Короткий виклад документа", "Підтвердження про вручення документів"; висновку експерта №1004/16-22 від 21.09.2017. Позивач не надав лише платіжного доручення на сплату 21 Євро за надання послуг з вручення документів Міністерством юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр.

Оскаржуваною ухвалою суд залишив позов без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81 ГПК України у звязку з тим, що позивач не виконав вимогу суду, викладену в ухвалі від 12.10.2017, про сплату 21євро за надання послуг Міністерством юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр з вручення за кордоном документів відповідно до п.6.7 Інструкції, що мало наслідком неповідомлення MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED (відповідача 3) про судове засідання 05.12.2017 та унеможливило без повідомлення відповідача 3 розгляд спору по суті (т.12, а.с.293-294).

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Порядок вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних, комерційних справах врегульовано Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 до якої Україна приєднались 19 жовтня 2000 року, Кіпр - 26 жовтня 1982 року (далі Конвенція).

Відповідно до частини 1 статті 1 Конвенції вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Конвенції кожна договірна держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Відповідно до статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Разом з тим, статтею 10 Конвенції встановлено, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує:

a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном,

b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави,

c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах, підписаною 06.09.2004, ратифікованою Україною 22.09.2005, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території іншої Договірної Сторони таким самим правовим захистом щодо своїх особистих та майнових прав, що й громадяни цієї іншої Договірної Сторони.

Громадяни однієї Договірної Сторони мають право на вільний та безперешкодний доступ до судів та інших органів другої Договірної Сторони, до компетенції яких входять цивільні справи, в тому числі сімейні справи, і можуть звертатися до них, подавати клопотання і позови та здійснювати інші дії, необхідні у зв'язку з судовим розглядом, на тих самих умовах, що й громадяни другої Договірної Сторони.

Положення цієї Угоди застосовуються до юридичних осіб, які мають своє місцезнаходження на території будь-якої з Договірних Сторін і які були створені відповідно до її законодавства.

Згідно з статтею 2 вказаної Угоди Договірні Сторони призначають Центральні органи з метою надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральним органом з боку України є Міністерство юстиції України, а з боку Республіки Кіпр - Міністерство юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр

Інстуркцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за №573/15264 (далі Інструкція) визначений порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання і виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах.

Згідно з п. 6.7 Інструкції суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

У разі потреби одержання інформації про стан виконання доручення суд України звертається до запитуваної держави безпосередньо. При цьому додається фотокопія заповненого судом України формуляра.

У разі якщо запитувана держава за вручення документів вимагає оплату, до пакета документів додається копія платіжного доручення (інформація про розмір оплати та реквізити для перерахування коштів розміщені на офіційному веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права: www.hcch.net).

Якщо держава, яка за вручення документів вимагає оплату, не висловила заперечень до статті 10 Конвенції про вручення, судові документи можуть бути надіслані особам, які перебувають на території такої держави, поштовими каналами.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права www.hcch.net, Нотою, датованою 05.01.1984, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених ст.10 Конвенції.

Отже, згідно з вказаними нормами для належного повідомлення відповідача 3 (MRIYA AGRO HOLDING PUBLIC LIMITED) про дату, час та місце розгляду справи, суд вправі був та мав можливість надсилати йому судові документи безпосередньо поштою чи зобовязати позивача здійснити таке надсилання .

Така правова позиція щодо надсилання судових документів особам, що знаходяться на території Республіки Кіпр, викладена у ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові від 16.04.2018 у справі № 904/6151/16.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає, що несплата позивачем 21 євро на рахунок Міністерства юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр за послуги з вручення відповідачу 3 судових документів не унеможливлювала їх надсилання поштою без оплати послуг названого органу.

Відтак необґрунтованим є висновок суду про неповідомлення відповідача 3 про судове засідання з вини позивача та про неможливість розгляду справи по суті через несплату позивачем 21 євро за послуги вказаного Міністерства, а ухвала про залишення позову без розгляду є безпідставною.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що

- ухвалою від 18.08.2016 суд першої інстанції зупинив провадження у справі № 921/1311/14-г/7 у зв'язку з призначенням додаткової судової фінансово-кредитної експертизи (том 9, а.с. 162-166);

- ухвалою від 05.12.2016 суд поновив провадження у справі, вніс виправлення описки в ухвалі від 18.08.2016 щодо адреси представника відповідача 3 та знову зупинив провадження у справі № 921/1311/14-г/7 до проведення додаткової експертизи (т.10, а.с.23-24);

- ухвалою від 05.12.2017 суд поновив провадження у справі № 921/1311/14-г/7 (т.12, а.с.293-294).

Згідно з нормами ГПК України (як в редакції, чинній до 15.12.2017, так і в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017) зупинення провадження у справі унеможливлює вчинення судом процесуальних дій у справі. Суд не вправі вчиняти жодних процесуальних дій у справі до поновлення провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала від 12.10.2017 у справі № 921/1311/14-г/7 про призначення судового засідання у даній справі на 05.12.2017, якою було зобовязано позивача надати нотаріально засвідчений переклад документів на англійську мову та оригінал платіжного доручення про сплату 21 Євро за надання послуг щодо вручення документів Міністерством юстиції і громадського порядку Республіки Кіпр, була винесена судом без поновлення провадження у справі, на момент її винесення провадження у справі було зупинене ( провадження у справі було поновлене лише 05.12.2017) і суд не вправі був вчиняти жодних процесуальних дій у справі.

Названі обставини свідчать про порушення судом норм процесуального права при винесенні ухвали від 12.10.2017, тому апеляційний суд критично оцінює посилання суду першої інстанції як на підставу залишення позову без розгляду на невиконання позивачем вимог суду, викладених в ухвалі від 12.10.2017, щодо надання доказів сплати 21 євро за надання послуг з вручення судових документів відповідачу 3.

Відповідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи №921/1311/14-г/7 судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали від 05.12.2017 у справі №921/1311/14-г/7 про залишення позову без розгляду, тому названу ухвалу належить скасувати.

Частиною 3 статті 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У звязку із скасуванням ухвали від 05.12.2017 про залишення позову без розгляду справу №921/1311/14-г/7 належить передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

З огляду на викладене апеляційний суд не здійснює розподілу судового збору, сплаченого позивачем при поданні апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 86,129, 226, 236, 252, 269, 270,271, 275, 280, 281, 282 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк Форум в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк Форум ОСОБА_2 від 11.12.2017 (вх.суду від 09.01.2018 №01-09/108/18) задоволити.

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2017 у справі №921/1311/14-г/7 про залишення позову без розгляду скасувати. Справу № 921/1311/14-г/7 передати на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, встановлені статтями 286-291 ГПК України.

3. Зобовязати позивача до 02.07.2018 надати суду нотаріально засвідчений (у двох примірниках) переклад на англійську мову копії даної постанови Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 у справі № 921/1311/14-г/7 для її надсилання відповідачу3.

Повна постанова складена 14.06.2018.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.В. Зварич