ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
18.06.2018р. Справа №905/3018/17
за скаргою від 11.05.2018р. Заступника керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області
на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані під час виконання рішення у справі №905/3018/17
за позовом Керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в
особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Слов`янськ
до відповідача 1. Лиманської міської ради Донецької області, м.Лиман, Донецька область
до відповідача 2. Товариства з обмеженою відповідальністю Баллюкс, м.Лиман, Донецька область
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Хохуля М.С.
Представники сторін:
від прокурора та позивача: не зявився
від відповідача 1: не зявився
від відповідача 2: не зявився
В засіданні суду брали участь:
Рішенням господарського суду Донецької області від 15.03.2018р. у справі №905/3018/17 позовні вимоги керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, м.Слов`янськ задоволено повністю: визнано незаконним п.п.2.3 п.2 рішення Краснолиманської міської ради від 23.07.2015р. №6/44-3490 Про укладення договорів особистого строкового сервітуту на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м.Красний Лиман, визнано недійсним договір на встановлення особистого строкового сервітуту, укладений 13.08.2015р. між Краснолиманською міською радою і Товариством з обмеженою відповідальністю Баллюкс, зареєстрований за №96/15 від 13.08.2015р., зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю Баллюкс (84402, Донецька обл., м.Лиман, вул.Оборони, 232, ) повернути Лиманській міській раді (84406 Донецька обл., м.Лиман, вул.Незалежності, 46, ) земельну ділянку площею 0,003 га, розташовану у м.Лиман по вул.Спортивній, привівши її у попередній стан. Одночасно, вказаним рішенням стягнуто з Лиманської міської ради Донецької області на користь прокуратури Донецької області судовий збір в сумі 2400,00 грн. та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Баллюкс на користь прокуратури Донецької області судовий збір в сумі 2400,00 грн.

13.04.2018р. господарським судом Донецької області видано відповідні накази про примусове виконання вищезазначеного рішення.

18.05.2018р. до канцелярії господарського суду Донецької області від заступника керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області надійшла скарга від 11.05.2018р. на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані під час виконання рішення у справі №905/3018/17. Зокрема, скаржником заявлено про:

- визнання незаконними дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані Донецької області щодо повернення наказу господарського суду Донецької області 13.04.2018 у справі № 905/3018/17;

- зобов'язання ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані Донецької області прийняти до виконання наказ господарського суду Донецької області від 13.04.2018 у справі № 905/3018/17.

Ухвалою від 18.05.2018р. було призначено розгляд скарги на 06.06.2018р. о 15:15 год.

Ухвалою від 06.06.2018р. повідомлено прокурора, сторони та ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані про розгляд скарги від 11.05.2018р. заступника керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області в судовому засіданні, яке відбудеться 18.06.2018 року о 10:30 год.

У судове засідання 18.06.2018р. представники сторін, прокурор не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор у письмових поясненнях від 05.06.2018р. №01-71-6296вих18 підтримав заявлені у скарзі вимоги та заявив про розгляд скарги по суті без участі представника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач 1 надав клопотання від 05.06.2018р., в якому наполягав на відмові у вимогах скарги від 11.05.2018р. на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані під час виконання рішення у справі №905/3018/17 та завив про розгляд зазначеної скарги без його участі.

ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані на електронну пошту суду надало пояснення від 01.06.2018р. №02-15/769, в яких заперечило проти задоволення вимог скарги незаконність дій щодо повернення наказу господарського суду Донецької області 13.04.2018 у справі № 905/3018/17, посилаючись на наявність правових підстав для повернення виконавчого документа п.п.3 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

Відповідач 2 письмових пояснень по суті обставин, викладених у скарзі не надав.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

24.04.2018р. Слов`янська місцева прокуратура Донецької області звернулась до ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані із заявою №01-71-4655вих-18 про виконання наказу господарського суду Донецької області 13.04.2018 у справі № 905/3018/17 про стягнення з Лиманської міської ради Донецької області на користь прокуратури Донецької області судового збору в сумі 2400,00 грн.

ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані Донецької області листом від 02.05.2018 за №02-20/641 на підставі п.п.З п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3.08.2011 №845, повернуто Словянській місяцевій прокуратурі наказ господарського суду Донецької області від 13.04.2018 у справі №905/3018/17 без виконання з посиланням на те, що Лиманська міська рада в управлінні не обслуговується починаючи з 01.01.2017 та по цій установі відсутні відкриті рахунки.

Не погодившись з рішенням ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані, заступник керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до суду із вказаної скаргою.

Зокрема, в обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на неправомірність повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 не містить будь-яких відповідних правових підстав.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області підлягає залишенню без задоволення.

Так, відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обовязковість судового рішення.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 (далі Порядок) визначено механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, в тому числі, механізм здійснення безспірного списання коштів.

Так, пунктом 24 Порядку встановлено, що боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п.24 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія.

Пунктом 3 Порядку зазначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документі в до органів Казначейства у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п.5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема, повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Згідно до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Відтак, ОСОБА_1 державної Казначейської служби Донецької області встановлено, що в ОСОБА_1 на імя Лиманської міської ради (04053275) не відкрито рахунків, з яких можна здійснити безспірне списання за рішенням суду по справі №905/3018/17, між ОСОБА_1 та відповідачем по даній справі відсутні жодні взаємовідносини щодо розрахунково-касового обслуговування. При цьому, згідно пояснень органу Казначейства, за даними Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, Лиманська міська рада не є ні розпорядником, ні одержувачем бюджетних коштів, в органах Казначейства не обслуговується.

Підпунктом 3 п.9 постанови визначено, що орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства, або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржники за якими є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (бюджетна програма КПКВ 3504040 Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою).

Одночасно, за змістом пункту 2 статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців боржник у справі №905/3018/17 Лиманська міська рада є органом місцевого самоврядування.

Таким чином, викладене спростовує посилання скаржника на статтю 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якою передбачено порядок виконання рішення про стягнення з державного органу.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

За таких обставин, виходячи з того, що органом Казначейства може бути проведено стягнення лише тих коштів, які обліковуються на рахунках, відкритих в органі Казначейства, та враховуючи відсутність відповідних відкритих рахунків на імя Лиманської міської ради, суд дійшов висновку про правомірність дій ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані Донецької області щодо повернення наказу господарського суду Донецької області 13.04.2018р. у справі №905/3018/17.

Враховуючи вищевикладене, скарга від 11.05.2018р. заступника керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані під час виконання рішення у справі №905/3018/17 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 234, 339, 341-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні скарги від 11.05.2018р. заступника керівника Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області на дії ОСОБА_1 Державної казначейської служби України у м.Лимані під час виконання рішення у справі №905/3018/17.

В судовому засіданні 18.06.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 18.06.2018р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина