ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1872/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача: Малюга В.М.,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"

на рішення Господарського суду Донецької області

у складі судді Курило Г.Є.

від 03.10.2017 та

на постанову Донецького апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Будко Н.В., Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

від 13.12.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мебельбан"

про стягнення заборгованості в сумі 1 160 512,15 грн.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мебельбан" (далі - Відповідач) заборгованості за кредитним договором №MKLNU2.6306.007 від 21.03.2013 (далі - Кредитний договір) у розмірі 1160512,15 грн., у тому числі: 342309,25 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 331302,90 грн. простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 486900,00 грн. заборгованості за штрафами та/або пенею за Кредитним договором.

2. Позов мотивований невиконанням Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням Господарського суду Донецької області від 03.10.2017, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017, позов задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 342309,25 грн. та прострочену заборгованість за процентами по кредиту в розмірі 331302,90 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. Судові рішення мотивовані встановленням обставин наявності спірної заборгованості Відповідача перед Позивачем.

5. Водночас суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для стягнення з Відповідача штрафу за договором іпотеки №ZXR019521.7881.002 від 28.04.2014 (далі - Договір іпотеки-1) та договором іпотеки №ZXR019521.6339.009 від 28.04.2014 (далі - Договір іпотеки-2), стороною яких Відповідач не є.

6. Також суди дійшли висновку, що Позивач просить стягнути заборгованість за Кредитним договором, до якої включена сума штрафу, нарахована за договором застави товару в обороті №ZXD019500.6306.008 від 21.03.2013 (далі - Договір застави) і стосується відповідальності за порушення умов іншого договору, який не є предметом розгляду в даному позові. При цьому суди врахували, що на момент розгляду справи предмет застави є застрахованим.

7. Крім того суд апеляційної інстанції зазначив, що заявлений Позивачем штраф суперечить приписам чинного законодавства, пославшись на положення частин 1, 2 статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

8. Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у стягненні штрафу в розмірі 486900,00 грн., прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позову повністю.

9. Касаційна скарга мотивована тим, що подальше продовження Відповідачем договору страхування предмета застави не звільняє його від відповідальності за порушення умов Договору застави щодо своєчасного продовження договору страхування предмета застави.

10. Також Позивач зазначає, що штрафні санкції за Договором застави, Договором іпотеки-1 і Договором іпотеки-2 обліковуються за Кредитним договором, оскільки застава (іпотека) є способом забезпечення зобов'язання та має похідний характер від основного зобов'язання.

11. Крім того Позивач вважає безпідставним посилання суду апеляційної інстанції на положення частин 1, 2 статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", адже спірний у справі штраф нарахований не на основну суму заборгованості.

12. Відповідач у встановлений Судом строк відзив на касаційну скаргу не подав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Умовами Кредитного договору (з урахуванням внесених сторонами змін і доповнень) передбачено, що Банк надає Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (далі - кредит) у розмірі 483329,00 грн. з терміном користування до 20 квітня 2016 року та процентною ставкою за користування кредитом 24,00% річних, вид кредиту - поновлювана кредитна лінія.

14. У пункті 2.5 Кредитного договору визначено графік погашення кредиту. При невиконанні графіка зменшення ліміту в зазначений строк, після дати закінчення строку дії ліміту, починаючи з наступного дня сума зменшення ліміту вважається простроченою.

15. Згідно з пунктом 6.2 Кредитного договору за порушення строків погашення кредиту Банк нараховує Відповідачу відсотки в розмірі подвійної процентної ставки, що встановлена в пункті 1.1.3 Кредитного договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

16. Банк взяті на себе зобов'язання з надання кредитних коштів виконав належним чином, що підтверджується заявами Відповідача, розпорядженнями Банку на перерахування кредитних коштів, банківськими виписками, меморіальними ордерами.

17. Надані Позивачем банківські виписки підтверджують заборгованість Відповідача перед Банком станом на 21.07.2017 за кредитом в розмірі 342309,25 грн., за процентами по кредиту в розмірі 331302,90 грн.

18. Натомість Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов'язань у визначені умовами Кредитного договору строки.

19. Крім того між Банком та Відповідачем укладений Договір застави у забезпечення виконання зобов'язань Відповідача, що випливають з Кредитного договору. Пунктом 18.1 Договору застави передбачено, що Відповідач зобов'язується в день укладання Договору застави застрахувати предмет застави на його повну вартість, зазначену в пункті 9 Договору застави, на користь Банку; не пізніше дати закінчення строку дії договору страхування Відповідач зобов'язаний продовжити строк його дії у встановленому законом порядку та надати Банку докази цього та сплати страхового платежу. У разі порушення Відповідачем зобов'язання, передбаченого пунктом 18.1 Договору застави він сплачує на користь Банку штраф у розмірі 30% від вартості предмета застави, яка зазначена в пункті 9 Договору застави.

20. Також у забезпечення виконання зобов'язань Відповідача за Кредитним договором Банком (іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки-1 з ОСОБА_7 (іпотекодавець) та Договір іпотеки-2 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (іпотекодавці).

21. Пунктами 21.1, 22 Договору іпотеки-1 і Договору іпотеки-2 передбачено, що не пізніше ніж за 3 робочі дні до закінчення строку дії договору страхування іпотекодавці (іпотекодавець) зобов'язаний (і) продовжити строк його дії у встановленому законом порядку, надати Банку докази цього та сплати страхового платежу. У разі порушення іпотекодавцем (ями) зобов'язань, передбачених пунктами 21.1 Договорів іпотеки, вони сплачують на користь Банку штраф у розмірі 30% від загальної вартості предмета іпотеки, яка зазначена в пункті 13 Договорів іпотеки.

22. Позивач нарахував штраф за Договором застави в розмірі 360000,00 грн., штраф за Договором іпотеки-1 у розмірі 44400,00 грн., штраф за Договором іпотеки-2 у розмірі 82500,00 грн. Згідно з наданим Позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором зазначені суми штрафу в загальному розмірі 486900,00 грн. включені до графи "Нарахована пеня на дату" за період з 16.04.2016 по 21.07.2017.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

23. Цивільний кодекс України

Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. …

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання

1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов'язання

1. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). …

Стаття 546. Види забезпечення виконання зобов'язання

1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, … заставою …

Стаття 549. Поняття неустойки

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. …

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 572. Поняття застави

1. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 575. Окремі види застав

1. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. …

Стаття 610. Порушення зобов'язання

1. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 612. Прострочення боржника

1. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. …

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: …

3) сплата неустойки; …

Стаття 549. Поняття неустойки

1. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. …

3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1048. Проценти за договором позики

1. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 1054. Кредитний договір

1. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

2. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. …

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. …

24. Господарський кодекс України

Стаття 230. Штрафні санкції

1. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

25. Суд виходить з того, що відповідно до положень статей 526, 530, 1048, 1054 Цивільного кодексу України на підставі кредитного договору у позичальника виникає обов'язок з повернення наданих йому банком грошових коштів (кредиту) та сплати процентів у встановлені договором строки (терміни).

26. Дослідивши надані сторонами докази, суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини невиконання Відповідачем зобов'язань з повернення кредиту в сумі 342309,25 грн. та сплати процентів за користування кредитом у сумі 331302,90 грн., які виникли на підставі Кредитного договору. Відтак Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення зазначеної заборгованості за Кредитним договором.

27. Також Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 486900,00 грн., визначених Позивачем у позовні заяві саме як заборгованість за штрафами та/або пенею за Кредитним договором.

28. При цьому Суд враховує, що суди першої та апеляційної інстанцій на підставі наданих Позивачем доказів не встановили обставини нарахування Позивачем штрафу та/або пені за Кредитним договором у розмірі 486900,00 грн. Натомість суди встановили, що зазначена сума штрафу нарахована Позивачем за порушення зобов'язань за Договором застави, Договором іпотеки-1 та Договором іпотеки-2. Однак Позивач у даній справі не заявляв позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за переліченими договорами забезпечення.

29. Водночас Суд відхиляє доводи Позивача про те, що штрафні санкції за Договором застави, Договором іпотеки-1 і Договором іпотеки-2 обліковуються за Кредитним договором, оскільки застава (іпотека) є способом забезпечення зобов'язання та має похідний характер від основного зобов'язання. На думку Суду, встановлені переліченими договорами забезпечувальні зобов'язання, не зважаючи на їх похідний характер, є окремими зобов'язаннями в розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України, та штрафні санкції за порушення зазначених зобов'язань не передбачені Кредитним договором.

30. Разом з тим Суд звертає увагу, що оскільки обґрунтованою підставою для відмови в задоволенні зазначених позовних вимог є саме відсутність нарахування штрафу та (або) пені в сумі 486900,00 грн. за Кредитним договором, решта висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення відповідних штрафних санкцій за Договором застави, Договором іпотеки-2 та Договором іпотеки-2 виходить за межі даного спору відповідно до заявлених позовних вимог. Згадані висновки судів не підлягають врахуванню.

31. У зв'язку з наведеним Суд також не приймає до уваги аргументи Позивача про відсутність підстав для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення умов Договору застави у зв'язку з продовженням ним договору страхування, а також відповідно до положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Зазначені доводи стосуються підстав застосування відповідальності за порушення Договору застави, яка не була предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі, та не стосуються підстав нарахування штрафних санкцій за Кредитним договором.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Зважаючи на викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

33. Рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Судові витрати

34. Понесені Позивачем у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" відмовити.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 03.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі №905/1872/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець