ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Справа № 15/5027/138/2011

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Бонк Т.Б.

Давид Л.Л.

при секретарі судового засідання Андреюк Х.В.,

розглянувши апеляційну скаргу б/н б/д ТОВ "Євробуд ХХІ", м.Чернівці

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 04.05.2018р.

за заявою ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" про визнання наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011р. таким, що не підлягає виконанню

у справі № 15/5027/138/2011

за позовом Публічного акціонерного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі відділення 4100 "Чернівецька дирекція ПАТ "Банк Форум" (стягувач ОСОБА_2.)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД, м.Чернівці

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ", м.Чернівці

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : ОСОБА_3

про стягнення заборгованості в сумі 9805890,22 грн.

за участю представників:

від стягувача: ОСОБА_4 - адвокат;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Хованець А.І. - директор;

від третьої особи: ОСОБА_3

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2018р., справу № 15/5027/138/2011 призначено складу колегії суддів : головуючий суддя (суддя-доповідач) Кордюк Г.Т., судді: Малех І.Б., Давид Л.Л. (том VІІ а.с. 147)

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Євробуд ХХІ» на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 04.05.2018р.у даній справі ( том VІІ - а.с. 148-149).

14 травня 2018 року до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшло доповнення до апеляційної скарги в якому міститься заява про забезпечення позову шляхом зупинення проведення торгів з примусової реалізації нежитлових будівель (літ.А,Б,В,Г,Д, огорожа № 1-4) загальною площею 3604,40 м.кв., за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер лоту 275051, що призначені на 17.05.18, організатор аукціону ДП «СЕТАМ» до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню Львівським апеляційним господарським судом.

21травня 2018 року до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшло клопотання про призначення експертизи, для визначення ринкової вартості об`єктів іпотечного нерухомого майна станом на 16.05.2017р. ( том VІІ - а.с. 232-234).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 07.06.2017р. (том VІІ - а.с 245-248). Цією ж ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р. судом було відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ «Євробуд ХХІ» про зупинення виконання за виконавчим документом наказом Господарського суду Чернівецької області №15/5027/138 від 30.06.2011 до закінчення розгляду Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ТОВ «Євробуд ХХІ» на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 04.05.18. та у задоволенні заяви ТОВ «Євробуд ХХІ» про забезпечення позову.

У зв'язку з перебуванням у відрядженні судді - члена колегії Давид Л.Л. та з урахуванням положень пп.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015 року, розгляд вищевказаної справи 07.06.18 не відбувся.

У зв'язку з перебуванням у відрядженні судді - члена колегії Малех І.Б., 11 червня 2018 року згідно розпорядження № 184 керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду щодо проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів, здійснено автоматичну заміну судді - члена колегії Малех І.Б.(том VІІІ - а.с. 81)

До складу колегії замість судді Малех І.Б. введено суддю - члена колегії Бонк Т.Б. для розгляду апеляційної скарги б/н б/д ТОВ "Євробуд ХХІ", м. Чернівці на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 04.05.2018р. (том VІІІ - а.с. 82).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 15.06.2011 у справі № 15/5027/138/2011 стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість за Договором в сумі 1172179,52 доларів США, що станом на 01.03.2011 за курсом НБУ (1 долар США= 7,9347 грн.) становить еквівалент 9300892,84 грн., пеню в сумі 689314,24 грн., державне мито в розмірі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Чернівецької області видано наказ від 30.06.2011.

Ухвалою суду від 30.09.2013, яка залишена в силі апеляційною і касаційною інстанціями, наказ від 30.06.2011 про примусове виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 15.06.2011 у справі № 15/5027/138/2011 визнано таким, що не підлягає виконанню частково на суму 15 000 доларів США, що станом на 29.04.2011р. за курсом НБУ ( 1 долар = 7, 9654 грн.) становить еквівалент 119 481,00 грн. (том І а.с. 118)

Ухвалою суду від 24.04.2017, яка залишена в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017, замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду Чернівецької області №15/5027/138/2011 з ПАТ "Банк Форум" на ОСОБА_2, с. Маршинці Новоселицького району.

ТОВ "Плафена" ЛТД 24.05.2017 звернулось до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Чернівецької області по справі № 15/5027/138/2011 від 30.06.2011 про стягнення заборгованості з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь ПАТ "Банк Форум" (том ІV - а.с. 6-9).

В свою чергу, 10.07.2017р. ТОВ «Євробуд ХХІ» також звернулось до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Чернівецької області по справі № 15/5027/138/2011 від 30.06.2011 про стягнення заборгованості з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь ПАТ "Банк Форум" (том V - а.с. 2-5).

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 02.08.2017 р. задоволено заяви ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" про визнання наказу господарського суду Чернівецької області у справі № 15/5027/138/2011 від 30.06.2011 про стягнення солідарно з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованості, таким що не підлягає виконанню, визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Чернівецької області у справі № 15/5027/138/2011 від 30.06.2011 про стягнення солідарно з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованості.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017р., ухвалу господарського суду Чернівецької області від 02.08.2017р. у справі № 15/5027/138/2011 скасовано, в задоволенні заяв ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" про визнання наказу господарського суду Чернівецької області у справі № 15/5027/138/2011 від 30.06.2011р. про стягнення солідарно з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь ПАТ "Банк Форум" 9 805 890,22 грн. заборгованості таким, що не підлягає виконанню - відмовлено (том ІV - а.с. 130-136).

Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 р. касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 та ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 02.08.2017 у справі № 15/5027/138/2011 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том ІV- а.с. 258-269).

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 р. залучено ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1) третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 4 травня 2018 року у справі №15/5027/138/2011 (суддя Гурин М.О.) у задоволенні заяви ТОВ Плафена ЛТД та ТОВ Євробуд ХХІ про визнання наказу господарського суду Чернівецької області у справі №15/5027/138/2011 від 30.06.2011 року про стягнення солідарно з ТОВ Плафена ЛТД та ТОВ Євробуд ХХІ на користь публічного акціонерного товариства Банк Форум заборгованості, таким що не підлягає виконанню - відмовлено (том VІІ - а.с. 74-80).

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_2 стягувачем у виконавчому провадженні у позасудовому порядку звернено стягнення на предмети іпотеки, а саме на нежитлові будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 шляхом набуття стягувачем права власності на вказані вище предмети іпотеки в рахунок погашення зобов'язання по кредитному договору № 0006/08/25-KLI від 12.06.2008 р., на підставі Рішення Господарського суду Чернівецької області по справі №16/5027/139/2011 від 12.09.2017 р.

Крім того, суд першої інстанції взяв до уваги висновки від 17.05.2017 р. про вартість майна з метою відчуження майна, згідно з якими:

- щодо будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ринкова вартість майна становить 27959751 (двадцять сім мільйонів дев'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна) гривня 00 коп.;

- щодо будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ринкова вартість майна згідно висновку про вартість майна становить 19348204 (дев'ятнадцять мільйонів триста сорок вісім тисяч двісті чотири) гривня 00 коп.

Судом першої інстанції було зазначено, що за рахунок іпотечного майна було задоволено вимоги кредитора ОСОБА_2 на суму 47307955,00 грн. при зобов'язанні на суму 87246774,77 грн.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідачем ТзОВ «Євробуд ХХІ», м.Чернівці подано до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою задоволити заяви відповідачів про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В межах строку встановленого для подання апеляційної скарги, ТзОВ «Євробуд ХХІ» 14.05.2018р. подано доповнення до апеляційної скарги, з доказами направлення таких доповнень всім учасникам справи (том VІІІ - а.с. 184-196).

07.06.2018р. ТзОВ «Євробуд ХХІ» подано до суду додаткові пояснення до апеляційної скарги (том VІІІ а.с. 12-17) поза межами строку встановленого ч.1 ст. 256 ГПК України .

Відповідно до ч. 1 ст. 266 ГПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Оскільки доповнення до апеляційної скарги подані скаржником 07.06.2018р. з пропуском строку на апеляційне оскарження, тому судом апеляційної інстанції не враховуються дані доповнення і не приймаються до розгляду.

Підставами для скасування оскаржуваної ухвали, скаржник вважає те, що у відповідності до ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Окрім цього п.4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними, в тому числі щодо примусового стягнення заборгованості по судовому наказу №15/5027/138/2011 від 30.06.2011р.

Безпідставним на думку скаржника є висновок суду першої інстанції, що якщо оцінка зроблена для визначення ринкової вартості нежитлових будівель для прийняття юридичних рішень має рекомендаційний характер в порівнянні з оцінкою, яка робилася стягувачем для визначення ринкової вартості для відчуження майна. Як в першому, як і в другому висновку визначалась ринкова вартість, і суд в ухвалі без будь-яких доводів приймає до уваги оцінку, в якій відображено явно занижену вартість. Скаржник звертає увагу, що у звітах здійснених на замовлення ОСОБА_2 є наступні порушення: не коректно виставлено ставки капіталізації, оскільки неправильно враховані суми оренди, яка повинна бути розрахована по поверхам та відповідним блокам та в залежності від виду діяльності; в конструктивній оцінці об`єкта відсутня оздоблювальна характеристика об`єкту, що явно зменшує вартість майна; неправильно підібрані аналоги об`єктів із зазначенням реальних цін на тій же вулиці; об`єкт не розділено на функціональне призначення, що унеможливлює визначити вартість за м.кв. однаково.

Також скаржник зазначає, що ПП Романко Р.М., який здійснював оцінку не міг потрапити в усі приміщення об`єкту,станом на 17.05.2017р. ФОП ОСОБА_3здійснював свою діяльність в межах даного приміщення і жодним чином доступу до власних кабінетів не надавав. Не зрозумілими на думку скаржника є також доводи суду стосовно заборгованості, яка підлягає стягненню з ТзОВ «Плафена ЛТД» та ТзОВ «Євробуд ХХІ». З Постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014р., вбачається, що до стягнення підлягає сума 9 300 892,84грн. Судом першої інстанції взагалі не спротсовано доводи заявників щодо застосування ч. 6 ст.36 Закону України «Про іпотеку», згідно якої після завершення позасудового врегулювання, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Представник стягувача ОСОБА_2 в судовому засіданні та у поданому відзиві на апеляційну скаргу, проти доводів наведених скаржником заперечує, подану відповідачем-2 скаргу вважає безпідставною, просить прийняти постанову, якому відмовити ТзОВ "Євробуд ХХІ» в задоволенні апеляційної скарги, в клопотанні про проведення експертизи та зупиненні стягнення за наказом. Зокрема зазначає, що перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя вважається продажем (відчуженням) майна, а отже звіт про оцінку повинен бути внесений до Єдиної бази та присвоєно йому реєстраційний номер. Окрім того, наполягає на визнанні відповідачем суми боргу у розмірі 87 246 774,77грн., як безспірного, так як ні ФОП ОСОБА_3, ні ТзОВ «Плафена ЛТД» не оскаржили набуття власності на предмет іпотеки ОСОБА_2

Відповідач - 1 в судове засідання не з`явився. Поштові конверти, якими надсилались ухвали суду від 15.05.2018р. та від 29.05.2018р. на адресу останнього, вказану як у заяві від 24.05.2017р. поданій останнім так і у апеляційній скарзі, а саме: 58000, АДРЕСА_1 повернулись до суду без вручення їх відповідачу з відміткою «за закінчення встановленого терміну зберігання».

Враховуючи те, що в матеріалах справи міститься поштові конверти, які надсилались судом на адресу відповідача-1, та були повернуті органами зв`язку, в зв`язку із «закінченням терміну зберігання», колегія суддів приходить до висновку, що відповідач-1 - ТзОВ «Плафена ЛТД», належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідач-2 в судовому засіданні доводи наведені в апеляційній скарзі підтримав та наполягає на її задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_3 також підтримав доводи скаржника.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017р. -VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.269 ГПК України (в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р.) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, заслухавши пояснення представників стягувача, відповідача-2 та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Євробуд ХХІ» підлягає до задоволення з огляду на наступне:

12 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Банк форум" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір №0006/08/25-KLI.

13 червня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД укладено кредитний договір № 0007/08/25-KLI, з подальшими змінами до нього.

Вказані кредитні договори були забезпечені іпотечними договорами №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р.

Так зокрема згідно з іпотечним договором №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. було передано в іпотеку Банку будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Окрім цього той самий предмет іпотеки - будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, було передано в іпотеку Банку згідно з іпотечний договором №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., в якості забепечення виконання з обов'язань позичальника за кредитим договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р.

В подальшому з метою додаткового забезпечення виконання зобов'язань за двома кредитними договорами - №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р., між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 (Іпотекодавцем) було укладено Іпотечний договір №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., згідно з яким передано Банку в забезпечення виконання зобов'язань за двома кредитними договорами №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р. додаткове забезпечення, а саме - один предмет іпотеки: - будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

З наведених вище іпотечних договорів №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. судом встановлено, що два предмети іпотеки, а саме: будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, одночасно виступали забезпеченням за виконання зобов'язань за двома кредитними договорами - №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 20.04.2011р. у справі №16/5027/139/2011 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь позивача 2102519,70 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 16682863,06 грн., 1360895,61 грн. пені, 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відстрочено виконання рішення на 5-ть місяців.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 15.06.2011р. у справі № 15/5027/138/2011 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі відділення 4100 "Чернівецька дирекція ПАТ "Банк Форум" та стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на користь позивача заборгованість в розмірі 1172179,52 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 9300892,84 грн., пеню в сумі 689314,24 грн., 25736,00 грн. судових витрат.

26.04.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулось до відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження в якій вказало, що Господарським судом Чернівецької області на виконання рішення по справі №15/5027/138/2011 видано наказ про примусове виконання рішення, яким, стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на користь Банку заборгованість в розмірі 1172179,52 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 9300892,84 грн., пеню в сумі 689314,24 грн., 25736,00 грн. судових витрат, у зв'язку з чим, Банк просив відкрити виконавче провадження та виконати наказ Господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 р. у справі №15/5027/138/2011, стягнувши солідарно з боржників 10 015 943,08 грн. (том VІІ - а.с. 64).

Крім того, 26.04.2012 р. Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулось до відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження в якій вказало, що Господарським судом Чернівецької області на виконання рішення по справі №16/5027/139/2011 видано наказ про примусове виконання рішення, яким, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Банку 2102519,70 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 16682863,06 грн., 1360895,61 грн. пені, 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв'язку з чим, Банк просив відкрити виконавче провадження та виконати наказ Господарського суду Чернівецької області від 04.05.2011 р. у справі №16/5027/139/2011, стягнувши з боржника 18069494,67 грн. (том VІІ - а.с. 68).

11.05.2012 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по наказу №15/5027/138/2011 за номером ВП №32566945 якою відкрито виконавче провадження з виконання наказу №15/5027/138/2011 виданого 30.06.2011 про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на користь Банку заборгованість за договором в сумі 1172179,52 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 9300892,84 грн., пеню в сумі 689314,24 грн., 25736,00 грн. судових витрат.

19.05.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу №15/5027/138/2011 оскільки боржники знаходяться у м. Чернівці у зв'язку з чим, виконавчий документ направлено на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Чернівецькій області.

16.06.2014 р. заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Чернівецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по наказу №15/5027/138/2011 за номером ВП №43670883 якою відкрито виконавче провадження з виконання наказу №15/5027/138/2011 виданого 30.06.2011 про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Плафена" ЛТД та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд ХХІ" на користь Банку становить еквівалент 9300892,84 грн., пеню в сумі 689314,24 грн., 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.05.2012 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по наказу №16/5027/139/2011 за номером ВП №32567697 якою відкрито виконавче провадження з виконання наказу №15/5027/13/2011 виданого 04.05.2011 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Банку 2102519,70 доларів США, що станом на 01.03.2011р. за курсом НБУ становить 16682863,06 грн., 1360895,61 грн. пені, 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 11.03.2014 р. визнано наказ №16/5027/139/2011 від 04.05.2011 р. про примусове виконання рішення господарського суду Чернівецької області від 20.04.2011 р. у справі №16/5027/139/2011 таким, що не підлягає виконанню частково, на суму 22000,00 доларів США, що станом на 13.04.2011 р. за курсом НБУ становить еквівалент 175282,80 грн.

В подальшому на підставі договору № 0005/17-ВБ про відступлення права вимоги за кредитним договором укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Фінкепітал" та ПАТ "Банк Форум" з 02.03.2017р. на підставі прилюдних торгів, права вимоги за кредитним договором №0006/08/25-KLI та кредитним договором №0007/08/25-KLI на суму 3220470,16 доларів США, що еквівалентно станом на 02.03.2017р. 87246774,78 грн., перейшли до ТОВ "Фінансова компанія "Фінкепітал", який за цими договорами став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними договорами та іпотечними договорами.

03.03.2017р. ТОВ "Фінансова компанія "Фінкепітал" укладено договір з ОСОБА_2 № 0005/17-ВБ про відступлення права вимоги за кредитними договорами №0006/08/25-KLI та №0007/08/25-KLI.

Відповідно до вказаного договору до ОСОБА_2 з 03.03.2017р. перейшли всі права вимоги за кредитним договором № 0006/08/25-KLI та кредитним договором № 0007/08/25-KLI на суму 3220470, 16 доларів США, що еквівалентно станом на 02.03.2017р. 87246774,78 грн., також він за цими договорами став єдиним власником всіх прав вимоги за кредитними документами (у тому числі, але не обмежуючись, прав на отримання всіх платежів передбачених кредитними договорами і всіх прав заставодержателя/іпотекодержателя за Договорами іпотеки, всіх прав кредитора за Договорами поруки). Також новий кредитор набуває усіх прав кредитора за Основними договорами, включаючи право вимагати належного виконання Боржниками зобов'язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, процентів, штрафних санкцій та передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

10.03.2017р. ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_3 ТОВ «Плафена ЛТД» та ТОВ «Євробуд XXI» з Вимогою про погашення зобов'язання на суму 87246774,77грн.

Зазначеною Вимогою від 10.03.2017 року ОСОБА_2 керуючись вимогами ст. 526 ЦК Укарїни та ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимагав погасити всю суму заборгованості за двома кредитними договорами, а саме: кредитним договором № 0006/08/25-KLI та кредитним договором № 0007/08/25-KLI. в розмірі 3 220 470, 16 доларів США, що еквівалентно станом на 02.03.2017р. 87 246 774,78 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №0006/08/25-KLI був укладений договір іпотеки №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. посвідчений 12.06.2008 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., зареєстрованй в реєстрі за №4608, згідно якого і в іпотеку передано нежитлові будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р. був укладений договір іпотеки №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р. посвідчений 13.06.2008 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., зареєстрованй в реєстрі за №4615, згідно якого і в іпотеку передано нежитлові будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

Згодом 16.02.2010 року був укладений іпотечний договір №0006/08/25-KLI/S-9, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Довганюк А.К., зареєстрованй в реєстрі за №182 згідно якого в іпотеку передано ерухоме майно, а саме: нежитлова будівля торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3.

З наведеної вище Вимоги від 10.03.2017 р. вбачається, що Кредитор - ОСОБА_2 у зазначеній вимозі ОДНОЧАСНО повідомляв боржників та іпотекодавців про заборгованість по двох кредитних договорах: кредитому договорі №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та кредитому договорі №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р., та попереджав, що у випадку невиконання даної вимоги ним буде розпочато процедуру примусового стягнення заборгованості в установленому чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Після проходження одного місяця з дня отримання вимоги відповідачами та непогашення ними зобов'язання, ОСОБА_2 керуючись ст.36, 37 Закону України «Про іпотеку» звернувся до державного реєстратора комунального підприємства «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» та на підставі рішення державного реєстратора від 17.05.2017р. оформив за собою право власності на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці за трьома іпотечними договорами №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. (АДРЕСА_3) та виступало забезпеченням за двома кредитними договорами №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

За приписами частини 9 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Отже моментом набуття є рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

На виконання частини 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку» було виготовлено висновок про вартість майна:

- №2-0565/17 від 17.05.2017р. щодо будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. де ринкова вартість майна становить 27959751 (двадцять сім мільйонів дев'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят одна) гривня 00 коп.;

- №2-0566/17 від 17.05.2017р. щодо будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. де ринкова вартість майна згідно висновку про вартість майна становить 19348204 (дев'ятнадцять мільйонів триста сорок вісім тисяч двісті чотири) гривня 00 коп.

На думку суду першої інстанції, за рахунок іпотечного майна було задоволено вимоги кредитора ОСОБА_2 на суму 47307955 грн. при зобов'язанні на суму 87246774,77 грн.

При цьому судом першої інстанції не було враховано те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014 про виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 №15/5027/138 про стягнення з ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" виключно 9 300 892, 84 грн. заборгованості, пені в розмірі 689 314, 24 грн, суми державного мита 25 500 грн та витрат ІТЗ в розмірі 236 грн (том ІІІ - а.с. 21).

Цьому доказу судом першої інстанції не надано оцінки, тим не менш, як було зазначено в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 року у даній справі - саме він є визначальним із точки зору суми боргу ТОВ "Плафена" ЛТД та ТОВ "Євробуд ХХІ" перед ОСОБА_2, щодо стягнення якого первісний кредитор - АТ «Банк «Форум» звертався до органів виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Більше того саме ОСОБА_2 звертався до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, і Ухвалою суду від 24.04.2017, яка залишена в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017, замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення господарського суду Чернівецької області №15/5027/138/2011 з ПАТ "Банк Форум" на ОСОБА_2, с. Маршинці Новоселицького району.

Виходячи з наведеного вбачається, що ОСОБА_2 був обізнаний з загальною сумою вимог, яка зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014р., яке відкрито на підставі заяви банку (том vІІ - а.с. 64).

Також судом першої інстанції не було досліджено вартості предметів іпотеки на момент укладення кредитних та іпотечних договорів.

Судом апеляційної інстанції встановлено наступне:

При укладенні між сторонами іпотечних договорів №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., передачі в іпотеку будівлі літ. А - магазин-салон будівельних матеріалів, цегла, загальною площею 2249,8 кв.м.; літ. Б - офіс, складські приміщення, творча майстерня, цегла, загальною площею 645,5 кв.м.; літ. В - котельня, цегла, загальною площею 18,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3. Іпотекодавцем та іпотекодержателем була погоджена ринкова вартість предмета іпотеки, у розмірі 25 482 134,00 грн. або 5 250 583,94 долари США (згідно курсу НБУ на 12.06.2008 р. 100 дол. США становили 485,32 грн.).

При укладенні між сторонами іпотечного договору №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р. та передачі в іпотеку будівлі торгово-виставкового комплексу з конференц-залом та інтернет-кафе з дитячими розважальними атракціонами літ. Г, загальною площею 4581,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 Іпотекодавцем та іпотекодержателем була погоджена ринкова вартість предмета іпотеки, у розмірі 20 100 311,00 грн. або 2 512 853,00 долари США (згідно курсу НБУ на 16.02.2010 р. 100 дол. США становили 799,99 грн.).

Цим же договором іпотеки, було визначено, що зазначене вище нерухоме майно забезпечує виконання зобов'язань позичальників за наступними кредитними договорами:

- За кредитим договором №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. кредитні кошти в сумі 1 900 000,00 дол США.

- За кредитним договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р. кредитні кошти в сумі 1 026 300,00 дол США.

Отже, на момент укладення кредитних договорів та договорів іпотеки - вартість видачі предметів іпотеки більше ніж у два рази перевищувала сум виданих кредитних коштів, а саме:

- На момент укладення іпотечних договорів загальна вартість двох предметів іпотеки становила 7 763 436,94 дол США = (5 250 583,94 долари США + 2 512 853,00 долари США).

- При цьому за двоам кредитими договорами уло видано кредитих коштів 2 926 300,00 дол. США (1 900 000,00 дол. США + 1 026 300,00 дол. США).

Посилаючись на приписи чинного законодавства, відповідачі у поданій до суду заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зазначили, що в результаті позасудового задоволення ОСОБА_2 своїх вимог шляхом визнання права власності на іпотечне майно, всі зобов'язання за двома кредитними договорами, які були забезпечені трьома договорами іпотеки є припиненими, а, отже, вимоги Стягувача, які виникли на підставі рішення суду по даній справі, на примусове виконання якого судом було видано відповідний наказ, є недійсними.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених відповідачами вимог про визнання наказу суду по даній справі таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Слід зазначити, що перелік підстав, з якими процесуальний закон пов`язує можливість визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

За своєю правовою природою рішення суду про стягнення заборгованості за договором є актом, який підтверджує наявність зобов`язання боржника перед кредитором із метою його офіційного визнання та подальшого примусового виконання. Підтвердженням можливості примусового виконання судового рішення, а, отже, і існуючого обов`язку боржника, є відповідний виконавчий документ.

В свою чергу, у випадку, якщо такий обов'язок припиняється із передбачених законом підстав для припинення зобов'язань, відповідний виконавчий документ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки припинення зобов`язання означає як припинення обов`язків боржника, так і припинення прав кредитора.

Відповідно до ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави для припинення зобов'язання визначені у статтях 598 - 609 Глави 50 Цивільного кодексу України. Ними визначено «класичний» перелік підстав припинення зобов'язання, як-то: належне виконання, поєднання в одній особі боржника та кредитора, ліквідація юридичної особи, тощо.

Разом із тим, частина 1 статті 598 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язання може бути припинено з підстав, визначених договором або законом, а отже визнає, що наведений у Кодексі перелік не є вичерпним і відсилає у вирішенні цього питання і до інших, окрім Цивільного кодексу України, законів у галузі цивільного права.

Звертаючись до приписів спеціального закону - Закону України «Про іпотеку», яким врегульовані спірні відносини між Кредитором та Позичальником у випадку їх забезпечення, шляхом передачі в іпотеку нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотека припиняється у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1, ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» чітко визначено, що: «Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.»

Отже, Закон України «Про іпотеку» як акт цивільного законодавства може визначати правові підстави для припинення зобов'язання, і таке визначення в ньому підстав припинення зобов'язання не суперечитиме нормам Глави 50 Цивільного кодексу України. Відтак, можна стверджувати про відсутність будь - яких колізій в цьому питанні між частиною 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" та відповідними нормами Глави 50 Цивільного кодексу України.

Слід зазначити, що вказана частина 4 статті 36 Закону "Про іпотеку" не містить буквальної вказівки на припинення основного зобов'язання боржника, проте встановлює недійсність будь - яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання.

В той же час, стаття 509 ЦК України визначає, що до змісту зобов'язання як правовідношення належить юридичний обов'язок боржника вчинити певну дію на користь кредитора (або ж утриматися від її вчинення), а також і право кредитора вимагати від боржника виконання такого обов'язку.

Слід також відзначити, що відповідно до загальної теорії права, наявність права та кореспондуючого йому обов'язку належить до змісту будь - яких правовідносин, а не лише до змісту зобов'язальних правовідносин.

Відтак, недійсність такого елементу змісту зобов'язального правовідношення, як право кредитора вимагати від боржника виконання його обов'язку, призводить до припинення існування між кредитором та боржником цього правовідношення в цілому, тобто - до припинення зобов'язання з підстав, визначених іншим, аніж Цивільний кодекс України, законом.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

В свою чергу, ст. 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України.

При цьому, ст. 1 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, правила якого мають пріоритетне застосування до іпотечних правовідносин.

Частиною 2 ст. 4 Цивільного кодексу визначено, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб'єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Суд звертає увагу на тому, що умовами іпотечних договорів №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р. визначено право Іпотекодержателя вимагати від боржника виконання основного зобов`язання у повному обсязі у випадку, якщо суми коштів від продажу предмета іпотеки є недостатньою для задоволення вимог Іпотекодержателя.

При цьому суд зауважує, що ні положеннями чинного законодавства, ні умовами іпотечного договору Іпотекодержателю не надано право вимагати у боржника виконати основне зобов'язання у повному обсязі, якщо вартість предмета іпотеки на дату набуття права власності не може повністю задовольнити вимоги кредитора, що і відображено у ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у даному випадку відсутня колізія між нормами ч. 4 ст. 591 ЦК України та ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», оскільки відповідні положення Цивільного кодексу України щодо загального правила задоволення вимог заставодавця допускають виключення, які можуть бути встановлені в тому числі законом.

Суд зауважує, що спосіб позасудового врегулювання, визначений в ст. 36 Закону України «Про іпотеку», вважається завершеним після проведення реєстрації права власності як юридичного факту. Закон України «Про іпотеку» не пов'язує завершеність позасудового врегулювання з фактом оскарження його в судовому порядку. Названим Законом чітко визначається тільки умови можливості проведення позасудового врегулювання і його наслідки, а саме: визначення такого способу в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя; наявність заборгованості боржника, яка зумовлює відповідне право на застосування такого способу і наслідок його завершення - недійсність інших вимог до боржника.

Закон України «Про іпотеку» як спеціальний закон, має пріоритетне значення при вирішенні питання щодо наслідків позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

При цьому суд зазначає, що ані положеннями чинного законодавства, ані умовами іпотечного договору Іпотекодержателю не надано права вимагати у боржника виконати основне зобов`язання у повному обсязі у випадку набуття права власності за вартістю, меншою ніж необхідно для повного задоволення вимог кредитора, що, в свою чергу, і відображено у ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, кредитор у випадку набуття права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя несе ризики, які пов`язані із недійсністю подальших вимог до боржника, оскільки сама процедура набуття права власності на іпотечне майно у порівнянні із іншими способами задоволення вимог іпотекодержателя може не забезпечити у повній мірі реалізацію прав як боржника так і іпотекодавця у разі їх відмінності.

При цьому, враховуючи наявність в матеріалах справи декількох висновків експертної оцінки про вартість предмету іпотеки та суперечки з цього приводу між сторонами по справі, суд зауважує, що, в даному випадку, застосовуючи ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», що, за переконанням суду, є обовёязковим при вирішенні даного питання, взагалі не має значення оцінка предмету іпотеки та вартість, за якою було набуто право власності на нього, з огляду на недійсність наступних вимог.

З огляду на наведене відсутні підстави задоволення клопотання ТзОВ «Євро буд ХХІ» про призначення економічної експертизи щодо визначення ринкової вартості об`єктів нерухомого майна, яке, як зазначалось вище подане 14.05.2018р.

Отже, спеціальним Законом чітко передбачено, що у разі завершення позасудового стягнення на предмет іпотеки будь - які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

В даному випадку недійсними є будь - які вимоги іпотекодержателя ОСОБА_2 до позичальників за двома кредитними договорами №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та кредитому договорі №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р., зобов'язання з виконання яких були забезпечені трьома іпотечними договорами №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., та №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р.,

Таким чином, приймаючи до уваги факт набуття ОСОБА_2 в позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки - нежитлові будівлі та споруди , відповідно до умов іпотечних договорів №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р., а також враховуючи, що вказаними іпотечними договорами було передбачено забезпечення зобов'язань за кредитним договором №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та кредитним договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р., (із урахуванням додаткових угод) щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» суд дійшов висновку, що зобов'язання відповідачів за кредитним договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р (із урахуванням додаткових угод) на теперішній час є припиненими.

Крім того, судом апеляційної інстанції беруться до уваги вказівки, які викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2018р. щодо дослідження постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2014р. по виконанню наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011р., в якій зазначено розмір заборгованості, який підлягає стягненню виключно в гривнях, а саме 9 300 892, 84грн. (том ІІІ - а.с. 21) та заяви АТ «Банк Форум» про відкриття виконавчого провадження (том VІІ - а.с. 64, 68), як по наказу суду у справі № 15/5027/138/2011 так і по наказу суду у справі № 16/5027/139/2011, згідно яких банк просив відкрити виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_3 відповідно суму 18 069 494,67грн. та солідарно з ТзОВ «Плафена ЛТД» та ТзОВ «Євробуд ХХІ» відповідно 10 015 943,08грн., що в сукупності становить 28 085 438, 05грн.

Задовільняючи вимоги стягувач ОСОБА_2 за рахунок іпотечного майна задоволив вимоги на суму 47 307 955грн., що перевищує суму заборгованості , які заявлялись банком у вищевказаних заявах.

Дії державного виконавця щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду у справі № 15/5027/138/2011 не оскаржені, вищезазначена постанова є чинна. Кредитор АТ «Банк Форум» саме визначив у заявах про відкриття виконавчого провадження заборгованість у валюті України, погодився з такою заборгованістю і виконання такого зобов`язання боржниками, тому стягнення курсової різниці (враховуючи курс долара США, як зазначає стягувач ОСОБА_2.) станом на 3.03.2017р., при виконаних зобов`язаннях боржниками є неправомірним.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання суду першої інстанції на той факт, що в результаті позасудового набуття за ОСОБА_2 права власності на предмети іпотеки були погашені зобов'язання відповідачів виключно за кредитним договору №0006/08/25-KLI від 12.06.2008 р., оскільки це прямо суперечить вимогам умов іпотечних договорів №0006/08/25-KLI/S-9 від 16.02.2010р., №0007/08/25-KLI/S-1 від 13.06.2008р., №0006/08/25-KLI/S-1 від 12.06.2008р., згідно з якими, одні і ті ж самі два предмети іпотеки були в забезпечення зобов'язань за двома кредитними договорами - кредитним договором №0006/08/25-KLI від 12.06.2008р. та кредитним договором №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р., оскільки у випадку вибору Іпотекодержателем реалізації способу позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у іпотекодержателя відсутнє право задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна у разі, якщо ціна предмета іпотеки, який передається іпотекодержателю у власність, є меншою від суми заборгованості.

У випадку наявності у іпотекодержателя наміру здійснити погашення лише частини зобов`язань, забезпечених іпотекою, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку", і саме в такому випадку рішенням суду мають в обов`язковому порядку бути встановлені як розмір зобов`язання, яке підлягає задоволенню за рахунок предмету іпотеки, так і його (предмету іпотеки) початкова вартість.

Правова позиція, яка застосовується судом при розгляді заяви заявника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, підтверджується і сталою судовою практикою, що знайшло своє відображення у постановах Вищого господарського суду України від 10.02.2014р. по справі № 6/174-09, від 22.04.2014р. по справі № 910/15784/13, від 22.09.2014р. по справі № 910/18713/13, від 02.10.2017р. по справі № 908/2517/16, від 20.12.2016р. по справі № 914/3604/15, від 08.11.2016р. по справі № 5011-50/9028-2012, від 14.12.2016р. по справі № 914/3812/15, від 14.12.2016р. по справі № 914/3812/15, від 10.08.2016р. по справі № 914/3605/15.

Отже, зобов'язання ТОВ «Плафена-ЛТД», що виникли із кредитного договору №0007/08/25-KLI від 13.06.2008р.,. (із урахуванням додаткових угод) та підтверджені рішенням господарського суду Чернівецької області від 15.06.2011р. по справі № 15/5027/138/2011, на теперішній час є припиненими в порядку ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Наведене свідчить про відсутність будь-яких обов'язків боржника ТОВ ТОВ «Плафена-ЛТД» перед стягувачем (позивачем) із приводу виконання вимог наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011 р. по справі № 15/5027/138/2011 про стягнення із ТОВ «Плафена-ЛТД» та ТОВ "Євробуд ХХІ" на користь стягувача - ОСОБА_2 грошових коштів.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника відповідають матеріалам справи, документально обґрунтовані, базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а ухвала господарського суду Чернівецької області від 04.05.2018р. не відповідає матеріалам справи, не ґрунтується на чинному законодавстві.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, апеляційну скаргу задоволити

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 255, 269, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд ХХІ»,

м.Чернівці - задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 04.05.2018р. у справі №

15/5027/138/2011 - скасувати. Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Плафена - ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд ХХІ» про визнання наказу господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011р. у справі № 15/5027/138/2011 таким, що не підлягає виконанню - задоволити. Визнати таким, що не підлягає до виконання наказ господарського суду Чернівецької області від 30.06.2011р. у справі № 15/5027/138/2011.

3. Постанова набирає законної сили з моментуї прийняття та може бути оскаржена

до суду касаційної інстанції в порядку і строки передбачені ст. ст. 288, 289 ГПК

України.

4. Справу повернути до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

судді Бонк Т.Б.

Давид Л.Л.