ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.2018 Справа № 920/217/18
Господарський суд Сумської області у складі судді Спиридонової Н.О. при секретарі судового засідання Гребенюк С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/217/18 в порядку загального позовного провадження

за позовом Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (вул. Курлука, буд. 1/3, м. Глухів, Сумська область, 41400, ідентифікаційний код 22592610),

до відповідача Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» (вул. Києво-Московська, буд. 14, м. Глухів, Сумська область, 41400, ідентифікаційний код 31264398),

про стягнення 215295,04 грн. на підставі пункту головного державного аудитора Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 20.12.2017 № 04-07/6, частини третьої статті 102 Бюджетного кодексу України та пунктів 15, 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848.

представники сторін:

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю № 01/18 від 10.01.2018.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні, розпочатому 07.06.2018 об 11 год. 00 хв. відповідно до приписів частини другої статті 216 та частини п?ятої статті 233 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 14 год. 30 хв. 12.06.2018.

Позивач - Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення 215295,04 грн. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги та судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на положення абзац 2 пункту 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1998р. № 848, та зазначає, що внаслідок неподання відповідачем позивачеві інформації про громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, не було припинено субсидію 58 громадянам (теплопостачання) та 59 (технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж), що призвело до зайвого перерахування організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року в сумі 215295,04 грн., що є збитками Державному бюджету України.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву № 243 від 18.04.2018 вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню, оскільки відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність збитків: 1) протиправна поведінка; 2) збитки; 3) причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає. Відповідно до наданих доказів, що міститься в матеріалах справи позивачем не надано доказів завдання з вини Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» збитків Державному бюджету України, що виключає наявність правових підстав для повернення коштів у сумі 215295,04 грн.

Відповідач зазначає, що Комунальне підприємство «Глухівський тепловий район» впродовж жовтня серпня 2015 - серпня 2017 року надавав відомості щодо оплати за житлово-комунальні послуги у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1998 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова), до Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради, про свідчить лист від 27.07.2017 року № 2333 щодо надання додаткової інформації з боку відповідача стосовно боргу понад 2 місяці та угоду про його реструктуризацію. Також в даному листі зазначено, що до травня 2017 року у позивача щодо цього питання проблем не виникало. Таким чином даний лист відповідача свідчить про надання позивачеві інформації щодо сплати населенням за житлово-комунальні послуги за період серпень 2015 - серпень 2017 року.

Відповідач звертає увагу суду на те, що з акту перевірки № 04-07/6 від 20.12.2017 вбачається несплата відповідачем вартості фактично наданих послуг з урахуванням розміру призначеної субсидії 6 (шість) громадянам, а не 58 (пятдесят вісім) як вказано в позовній заяві. Крім того, відповідно до акту перевірки № 04-07/6 від 20.12.2017 на підставі неподання відповідачем позивачеві інформації щодо громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії призвело до зайвого перерахування КП «Глухівський тепловий район» 5542,70 грн. (5449,52 грн. - теплопостачання, 93,18 грн. утримання мереж). Заборгованість за отримані послуги за даними споживачами на час зустрічної перевірки була відсутня.

Також відповідач зазначає, що за результатами перевірки Управління соціального населення Глухівської міської ради надсилало двічі листи, щодо підписання актів звірки, зареєстрованих під одним номером та однією датою від 03.11.2017 року № 01-40/3473 але різні за текстом та пізніше від дати їх фактичної реєстрації.

04.06.2018 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив № 01-40/1414 від 30.05.2018, в якій позивач зазначає, що відповідач надавав позивачеві інформацію, яка була необхідна для нарахування субсидії, а не для припинення її нарахування.

12.06.2018 відповідачем надано до суду доповнення до відзиву № 341 від 11.06.2018, в яких відповідач зазначає, що визнає те, що повинен повернути в доход Державного бюджету зайво перераховані кошти шістьом особам в сумі 20487,86 грн.

Враховуючи те, що судом остаточно зясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, судом, ухвалою від 24.05.2018 у справі № 920/217/18, закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.06.2018 об 11 год. 00 хв.

Згідно статті 194 Господарського процесуального кодексу України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За приписами частини другої статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

У звязку з незявленням представника позивача у судове засідання та не повідомлення суду поважності причин неявки в судове засідання, а також враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.06.2018 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Під час здійснення Управлінням Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області відповідно до пункту 4.4.2.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північно-східного офісу Держаудитслужби на IІI квартал 2017 року та на підставі направлень на проведення ревізії № 490 від 26.09.2017, №№ 509, 510 від 20.10.2017 та № 526 від 21.10.2017 виданих в.о. начальника Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, начальником Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, провідним державним аудитором Управління Північного-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ОСОБА_2, головним державним аудитором Управління Північного-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ОСОБА_3, заступником начальника відділу Управління Північного-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ОСОБА_4, начальником відділу Управління Північного-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області ОСОБА_5 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради за період з 01.01.2014 по 30.09.2017.

Під час ревізії була проведена зустрічна перевірка Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» з метою перевірки дотримання вимог абзацу 3 пункту 15 та абзацу 2 пункту 20 Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1998 № 848.

Відповідно до акта головного державного аудитора Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 04-07/6 від 20.12.2017, за результатами проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (УСЗН) за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 встановлено, що КІІ «Глухівський Тепловий район», в порушення вимог абзацу 3 пункту 15 та абзацу 2 пункту 20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для і відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого нічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1998 № 848, не надана в жовтні 2015 року - серпні 2017 року інформація до Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради щодо несплати або несвоєчасної оплати громадянами, яким призначено субсидію, вартості фактично отриманих (з урахуванням розміру призначеної субсидії) 58 особами - послуг з теплопостачання та 59 особами - з технічного обслуговування внутрішньо будинкових мереж.

Позивач листами від 03.11.2017 № 01-40/3473 та від 21.12.2017 № 01-40/4055 пропонував відповідачеві повернути до бюджету зайво отримані кошти, проте листами від 05.12.2017 № 694 та від 26.12.2017 № 725 відповідачем у поверненні коштів відмовлено.

Вважаючи, що діями відповідача завдано збитків Державному бюджету України, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 215295,04 грн. збитків у вигляді коштів субсидії, зайво перерахованої організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848(далі - Положення).

Зі змісту пункту 1 Положення вбачається, що дане положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергії, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія є безповоротною і її отримання не повязане і не тягне за собою зміни форми власності житла.

Згідно частини першої пункту 2 Положення в редакції, чинній в спірний період, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - субсидія) поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Відповідно до пункту 3 Положення, призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до абзацу 15 пункту 13 постанови від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова), для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на електронних носіях інформації, одержаних від ДФС, Пенсійного фонду України, центрів зайнятості, фондів соціального страхування, виконавчої служби, житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, ОСББ, організацій, що надають житлово-комунальні послуги та здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги за договорами з підприємствами.

Відповідно до абзацу 11 пункту 14 Постанови, у разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається (згідно зі змінами, внесеними Постановою КМ України від 26.04.2017 № 300).

Відповідно до пункту 15 Положення про порядок призначення субсидій громадянам, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного і громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках та будинках житлово-будівельних (житлових) кооперативів, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок власників житла (уповноважених ними органів) та підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового звязку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадянам, які проживають у приватних будинках, квартирах чи кімнатах, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунок підприємств, що надають комунальні послуги, а субсидія для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива за бажанням громадян виплачується відділеннями поштового звязку чи перераховується на їх рахунок в банківській установі. Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобовязані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40 - 48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Офіційний вісник України, 2005, № 30, ст. 1811), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов'язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обовязкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобовязане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 6 громадян - отримувачів субсидій не забезпечили своєчасну оплату КП «Глухівський тепловий район» вартості послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з урахуванням розміру призначеної субсидії.

Абзацом 2 пункту 20 Положення встановлено, що надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, обєднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, повязаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Зазначені норми Положення свідчать про наступне:

Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобовязані щомісячно сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії.

Адресна безготівкова субсидія надається для відшкодування витрат на оплату всіх необхідних житлово-комунальних послуг.

Якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість одного з видів фактично спожитої житлово-комунальної послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, йому припиняється надання раніше призначеної субсидії на оплату всіх необхідних житлово-комунальних послуг, а не тільки несплаченого виду, що спростовує доводи судів попередніх інстанцій в цій частині.

Надання субсидії вищевказаним особам припиняється саме за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, обєднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, що надається такими організаціями.

Застосування конструкції, що подання саме «надається», а не «може надаватися» чи «має право надати», зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення та саме в строк «до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини», свідчить, що надання такого подання є імперативно встановленим обовязком, який має виконуватися зазначеними організаціями в обов'язковому порядку та у вказаний строк.

Своєчасне припинення надання субсидії усуває її безпідставне наступне перерахування за рахунок коштів Державного бюджету.

Посилання відповідача на Порядок повернення коштів, зайво виплачених за призначеними субсидіями регулюється Порядком повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 № 39/283/90/5, суд вважає необґрунтованим з наступних підстав.

По-перше, даний порядок є підзаконним нормативним актом в порівнянні з вищенаведеними Господарським кодексом України та Цивільним кодексом України.

По-друге, даний порядок, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України є нижчим підзаконним нормативним актом в порівнянні з вищевказаним Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

По-третє, він поширюється лише на випадки:

- виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів;

- виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії;

- виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами-підприємцями (довідки про доходи);

- виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Аналогічно абзац 10 пункту 20 Положення стосується субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру саме внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення.

Вищевказані випадки не стосуються підстав позову у даній справі.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 04.05.2018 у справі № 920/691/17.

Як вже встановлено судом, відповідно до абзацу 2 пункту 20 Положення, надання раніше призначеної субсидії припиняється саме за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, обєднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, яким в даному випадку є відповідач, проте, судом не встановлено факту направлення відповідачем позивачу такого подання, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом.

Проте, позивач наголошує на тому, що відповідачем не було своєчасно подано інформацію про громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, не було припинено субсидію 58 громадянам (теплопостачання) та 59 (технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж), що призвело до зайвого перерахування організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року в сумі 215295,04 грн., що є збитками Державному бюджету України.

Як вбачається з акту головного державного аудитора Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 04-07/6 від 20.12.2017, за результатами проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (УСЗН) за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 (арк. акту 25, арк. справи 32), за результатом ревізії встановлено, що внаслідок неподання відповідачем позивачеві інформації про наявність заборгованості за комунальні послуги у 6-ти громадян, яким було призначено субсидію, що спричинило зайве перерахування позивачем підприємствам, що надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів у березні 2016 року лютий 2017 в загальній сумі 20487,86 грн. (березень-грудень 2016 року 6046,67 грн., січень-лютий 2017 року 14444,19 грн.), в тому числі: ТОВ «Глухівжитлосервіс» - 368,75 грн., ТОВ «Зеленбуд» - 278,87 грн. (97,08 грн. квартплата, 181,79 грн. вивіз сміття), ВЖРЕКП 636,02 грн., КП «Глухівський тепловий район» - 14431,00 грн. (14221,72 грн. теплопостачання, 209,28 грн. утримання мереж), ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» - 16314,91 грн., Глухівське ВУВКГ 1649,90 грн. (1502,84 грн. централізоване водопостачання та водовідведення, 147,06 грн. обслуговування внутрішньобудинкових стояків), ПАТ «Сумиобленерго» - 1089,44 грн., Обєднання співвласників багатоквартирного будинку 41 401,97 грн.

Судом встановлено, що дійсно 6-ть громадян - отримувачів субсидій не забезпечили своєчасну оплату КП «Глухівський тепловий район» вартості послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з урахуванням розміру призначеної субсидії. Також дану інформацію не заперечує і відповідач.

Позивачем заявлені до стягнення зайво перераховані організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетні кошти за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року в сумі 215295,04 грн. визначено саме збитками Державному бюджету.

Згідно статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини першої, пункту 8 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для правильного вирішення даного спору про стягнення збитків як складової позадоговірної матеріальної шкоди має бути встановлена наявність 4 складових елементів відповідальності за завдану шкоду:

1. Неправомірні дії чи бездіяльність особи.

2. Завдання шкоди, в т.ч. і її розмір.

3. Безпосередній причинний звязок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

4. Вина завдавача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 920/691/17, від 28.02.2018 у справі № 922/1340/17 та від 13.03.2018 у справі № 920/984/15.

При цьому, доводити в даному випадку факт наявності неправомірних дій відповідача, завдання ним шкоди та безпосередній причинний звязок між неправомірними діями відповідача і самою шкодою має позивач, а відсутність вини у його діях, що завдали шкоду, в разі доведеності перших трьох складових, - відповідач.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у звязку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Водночас, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 20.12.2010 у справі № 06/113-38).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного звязку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, вимоги про стягнення завданих збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо позивач доведе кожний з елементів складу правопорушення.

У відповідності до вимог статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобовязань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобовязання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В даному випадку відповідач протягом встановленого часу не вживав належних заходів, спрямованих на подання у встановленому порядку позивачу інформації про громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, у звязку з чим не було припинено нарахування субсидії 6-ти громадянам, що у свою чергу призвело до зайвого перерахування організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги, бюджетних коштів за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року в сумі 20487,86 грн., що є збитками Державного бюджету України.

Таким чином, в діях відповідача вбачається умисне зволікання з подання позивачеві відповідної інформації про 6-ти громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, що свідчить про наявність його вини у неправомірному неподанні позивачу інформації про 6-ти громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за період з жовтня 2015 року по березень 2017 року в сумі 20487,86 грн., у звязку з чим Державному Бюджету України завдано збитків саме в сумі 20487,86 грн., а не в сумі 215295,04 грн., яку вимагає позивач стягнути з відповідача за вищевказане порушення, оскільки наданими позивачем матеріалами, а саме: актом перевірки № 04-07/6 від 20.12.2017 (арк. акту 25, арк. справи 32) підтверджується несплата відповідачем вартості фактично наданих послуг з урахуванням розміру призначеної субсидії 6-ти громадянам в сумі 20487,86 грн. за вищезазначений період, а не 58-ми громадянам (теплопостачання) та 59-ти громадянам (технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж), як зазначено позивачем у позовній заяві, оскільки як встановлено в акті головного державного аудитора Управління Північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області № 04-07/6 від 20.12.2017, за результатами проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (УСЗН) за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, що за інших 63- х громадян, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, повинні були надати позивачеві інформацію ТОВ «Глухівжитлосервіс», ТОВ «Зеленбуд», ВЖРЕКП, Глухівське ВУВКГ, ПАТ «СУМИГАЗ ЗБУТ», а тому неподання зазначеними підприємствами позивачеві відповідної інформації щодо осіб, які не сплачували вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, сталося не з вини відповідача.

За таких обставин у діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, який є підставою для стягнення з нього збитків у розмірі 20487,86 грн.

Таким чином, проаналізувавши вище викладене, а також те, що відповідач не довів, що ним ужито усіх заходів для недопущення вищенаведеного правопорушення, а також приймаючи до уваги факт визнання відповідачем позовних вимог в сумі 20487,86 грн., суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 20487,86 грн. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги підлягають, а в іншій частині позовних вимог суд відмовляє у звязку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 307,44 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 236-238, 240, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Глухівський тепловий район» (вул. Києво-Московська, буд. 14, м. Глухів, Сумська область, 41400, ідентифікаційний код 31264398) на користь Управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (вул. Курлука, буд. 1/3, м. Глухів, Сумська область, 41400, ідентифікаційний код 22592610, р/р 4116, МФО 837013 ГУ ДКСУ у Сумській області) 20487,86 грн. коштів субсидії зайво перерахованих організаціям, які надавали житлово-комунальні послуги та витрати по сплаті судового збору в сумі 307,44 грн.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено 21 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6