КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. Справа№ 911/3304/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Позюбан А.С.

за участю представників

від позивача: Остапенко В.М., за дов. № 14-162 від 28.09.2017р.

від відповідача: Богдан С.В., за дов. № Др-58-0518 від 17.05.2018р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018 р.

у справі № 911/3304/17 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна

акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по

газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

про стягнення 133965,34 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (далі - ПАТ "Київоблгаз", відповідач) про стягнення 133965,34 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання ПАТ "Київоблгаз" зобов'язань за договором № 13-224-Б про купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013 р. в частині своєчасного проведення розрахунку за переданий у власність відповідача природний газ, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 133965,34 грн. 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.03.2018р. у справі № 911/3304/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 133965 грн. 34 коп. 3% річних, 2009 грн. 48 коп. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018 р. у справі № 911/3304/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2018р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді: Руденко М.А., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2018 р. у справі № 911/3304/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018 р. у справі № 911/3304/17 та призначено до розгляду на 05.06.2018 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р. у справі № 911/3304/17оголошено перерву до 12.06.2018р.

Розпорядженням № 09.1-08/1457/18 від 11.06.2018р. призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв'язку із перебуванням суддів Руденко М.А., Зеленін В.О., які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.06.2018р., у зв'язку із суддів Руденко М.А., Зеленін В.О., які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2018р. прийнято справу № 911/3304/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018 р. до розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О. та призначено до розгляду на 12.06.2018р.

12.06.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли пояснення по справі.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

04.01. 2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (покупець) було укладено договір № 13-224-Б купівлі-продажу природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 Договору продавець передає покупцеві у 2013 році газ в обсязі до 58008,000 тис. куб.м.

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки газу з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі акта приймання передачі.

У період з 10.07.2013 р. по 19.06.2015 р. позивачем та відповідачем були підписані додаткові угоди № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, № 13, № 14 та № 15 до договору № 13-224-Б від 04.01.2013 р.

Позивач на виконання умов Договору у період з січня 2013р. по червень 2015р. передав, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками позивача та відповідача актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 549720698,70 грн.

Проте, відповідач, в порушення умов договору, за отриманий природний газ розраховувався несвоєчасно.

Вказані обставини були досліджені та встановлені господарським судом Київської області у справі № 911/3684/15.

Так, рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2017 р. позовні вимоги у справі № 911/3684/15 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ПАТ "Київоблгаз" про стягнення заборгованості за договором № 13-224-Б про купівлю-продаж природного газу було задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 575045,80 грн. 3 % річних, 1966161,04 грн. інфляційних втрат, 8329658,25 грн. пені; провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 19105190,10 грн. припинено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 р. вказане рішення суду першої інстанції було змінено та вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 575045,80 грн. 3 % річних, 1966161,04 грн. інфляційних втрат, 4164829,13 грн. пені, а також задоволено заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду частково: розстрочене виконання зазначеного рішення щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 4164829,13 грн. на строк один рік (на пропорційно-рівні щомісячні платежі) із обов'язковим щомісячним платежем (не пізніше останнього робочого дня кожного місяця) в сумі 347069,09 грн.

Постановою Вищого господарського суду Київської області від 04.10.2017 р. залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017р.

Згідно з п. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом розгляду даної справи є вимога продавця до покупця про стягнення 3% річних у зв'язку з порушенням виконання зобов'язання з оплати одержаного природного газу, нарахованих за період з 23.07.2015р. по 21.12.2015р.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2017 р. у справі 911/3684/15 було встановлено порушення виконання ПАТ "Київоблгаз" зобов'язань щодо своечасної оплати одержаного природного газу.

Оскільки відповідач прострочив виконання основного грошового зобов'язання, рішенням суду від 09.03.2017 р. (залишеним в цій частині без змін) було стягнуто з відповідача 575045,80 грн. 3% річних, розрахованих за період з 20.03.2015 р. по 22.07.2015 р. включно.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Київоблгаз" остаточно розрахувалось з позивачем за спожитий природний газ лише 22.12.2015р.

Позивач, просить стягнути з відповідача 133965,34 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань з оплати отриманого природного газу за січень - червень 2015р. за договором № 13-224-Б від 04.01.2013 р., нарахованих за період з 23.07.2015 р. по 21.12.2015 р., який не був охоплений попереднім судовим рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що розмір 3% річних було визначено позивачем у сумі 133965,34 грн., нарахованих на заборгованість відповідача з урахуванням часткових оплат щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо за загальний період з 23.07.2015р. до 21.12.2015 р., який є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому підлягає стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Твердження відповідача про те, що несвоєчасні розрахунки за переданий природний газ обумовлені несвоєчасним поверненням позивачем відповідачу актів приймання-передачі природного газу за січень - червень 2015року, які є підставою розрахунків за умовами договору. А тому, несвоєчасність повернення позивачем актів приймання-передачі природного газу унеможливлювала здійснення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" своєчасних розрахунків за поставлений природний газ, не приймаються судом до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6.1 Договору у редакції додаткової угоди № 3 від 28.04.2014р. оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання передачі газу за розрахунковий місяць.

Вказаним пунктом договору обов'язок покупця оплатити газ не ставиться в залежність від дати одержання відповідного акта приймання-передачі, тобто прострочення грошового зобов'язання покупця за договором не пов'язане з моментом реального підписання сторонами відповідного акта чи його повернення продавцем.

Водночас, жодний інший пункт укладеного сторонами договору № 13-224-Б від 04.01.2013р. також не пов`язує обов`язок оплатити поставлений природний газ із фактом отримання підписаного акта.

Відповідно до умов договору акт приймання-передачі лише фіксує остаточний обсяг переданого газу за минулий місяць, який визначається за показами комерційних вузлів обліку газу споживачів покупця (п. 4.1 Договору), а обов'язок із складання акта приймання-передачі природного газу покладено саме на покупця (п. 3.4 Договору). Зважаючи на те, що умовами договору сторонами погоджено кількість природного газу, яка передається покупцю по місяцях кварталів (п. 2.1 Договору), визначена його вартість (п. 5.2 Договору), то відповідач мав усі фактичні дані щодо обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з позивачем, а тому час підписання та повернення актів позивачем не впливає на момент виникнення у відповідача зобов'язання з його оплати.

Таким чином, несвоєчасне повернення позивачем актів приймання-передачі природного газу не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а тому несвоєчасне повернення актів не звільняє відповідача від обов`язку сплатити вартість фактично отриманого природного газу у встановлений договором строк.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині здійснення своєчасних розрахунків за спожитий природний газ за договором № 13-224-Б від 04.01.2013р. вже встановлений рішенням суду у справі № 911/3684/15, яке в цій частині залишено без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018р. у справі № 911/3304/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газофикації «Київоблгаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 12.03.2018р. у справі № 911/3304/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 911/3304/17 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова