ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2018 р. Справа№ 914/971/18

Суддя О.Запотічняк розглянувши матеріали
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал», с. Малехів, Жовківський район, Львівська область
до відповідача-1: Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, с. Малехів, Жовківський район, Львівська область
до відповідача-2: Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд», м. Львів
про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 с. Малехів»; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_1 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_2 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал» до відповідача-1: Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, до відповідача-2: Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 с. Малехів»; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_1 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині А-3357, с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289.
Ухвалою від 29.05.2018р. суд залишив позовну заяву без руху з наступних підстав:
- позовна заява не містить всіх необхідних реквізитів, які передбачені ст. 162 ГПК України. Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 с. Малехів». Однак, всупереч вимогам пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 ГПК України, зі змісту позовної заяви та долучених до неї матеріалів не вбачається яким чином оскаржувані рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 та від 27.12.1996 р. №289 порушили права чи інтереси позивача з моменту їх ухвалення;
- позивачем до позовної заяви долучено електронну копію квитанції №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 7 048,00 грн., яка не є належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. Суд звернув увагу позивача на те, що за подання позову до Господарського суду Львівської області сплачується в Державний бюджет України, при цьому отримувачем коштів має бути зазначено УДК Личаківського району м. Львова. Однак, з вказаної копії квитанції №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 7 048,00 грн. вбачається, що одержувачем є Господарський суд Львівської області, а не УДК Личаківського району м. Львова.
Вказаною вище ухвалою суду, на виконання вимог ГПК України, суд надав позивачу строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.
Ухвала суду від 29.05.2018р. про залишення позовної заяви без руху, була отримана позивачем 06.06.2018р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №240.
Позивачем 12.06.2018 р. через канцелярію суду подано заяву про доручення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду (вх.№ 21497/18 від 12.06.2018 р.), до якої долучено засвідчений у встановленому порядку платіжний документ про сплату судового збору; письмове обґрунтування факту порушень прав та інтересів шляхом винесення рішень виконавчого комітету Малехівської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 та від 27.12.1996 р. № 289; копію довіреності.
Однак, суд звертає увагу на те, що позивачем до вказаної заяви долучено таку ж електронну копію квитанції №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 7 048,00 грн., яка засвідчена неналежним чином, підписана не встановленою особою, без відмітки «З оригіналом згідно». Крім того, позивач жодним чином не відреагував на те, що в ухвалі Господарського суду Львівської області від 29.05.2018 р. суд звернув увагу позивача на те, що за подання позову до Господарського суду Львівської області сплачується в Державний бюджет України, при цьому отримувачем коштів має бути зазначено УДК Личаківського району м. Львова. Однак, з вказаної копії квитанції №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 7 048,00 грн. вбачається, що одержувачем є Господарський суд Львівської області, а не УДК Личаківського району м. Львова.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч.2,4,5 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Згідно з Вимогами до оформлювання документів (п.5.27), які викладені в Національному стандарті України ДСТУ 4163-2003, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють печатку нижче реквізиту.
З огляду на викладене, беручи до уваги те, що отримувачем коштів про сплату судового збору за подання позову до Господарського суду Львівської області має бути зазначено УДК Личаківського району м. Львова, подана позивачем повторно електронна копію квитанції №0.0..1 про сплату судового збору в розмірі 7 048,00 грн., яка засвідчена неналежним чином, не може бути доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що долучена до заяви (вх.№ 21497/18 від 12.06.2018 р.) довіреність від 03.05.2018 р. також не засвідчена належним чином та не є належним та допустимим доказом підтвердження повноважень Ю. Гусак на підписання відповідної заяви.
Отже, враховуючи викладене, позивач не усунув недоліки позовної заяви на виконання ухвали суду від 29.05.2018 р.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Враховуючи наведене, керуючись ч.ч. 1, 4, 8 ст. 174, ст.234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал» до відповідача-1: Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, до відповідача-2: Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 с. Малехів»; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині А-3334, с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині А-3357, с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 повернути без розгляду.
2. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків;
3. Направити копії цієї ухвали учасникам справи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.
Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 255 ГПК України.

Додаток: позовна заява з додатками на 69 аркушах та заява про доручення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду з додатками на 5 аркушах.

Суддя Запотічняк О.Д.