ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 року м.Дніпро Справа № 904/10404/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № б/н від 22.01.2018, адвокат;

від позивача ОСОБА_2, паспорт серії АН № 331656 від 12.10.1998, директор;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 764 від 03.04.2018, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Квітень", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 року, ухвалене суддею Рудовською І.А., повний текст якого складений 26.02.2018 року, у справі № 904/10404/17

за позовом Закритого акціонерного товариства "Квітень", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулось Закрите акціонерне товариство "Квітень" (далі Позивач) про зобов`язання вчинити певні дії Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі Відповідач), які полягають в утриманні від вчинення дій з відключення від енергопостачання підприємства Позивача за точкою обліку м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 112.

Позовні вимоги обґрунтовані можливістю відключення підприємства Позивача - ЗАТ "Квітень" від енергопостачання, про що викладено у листі Відповідача № б/н від 01.11.2017, за споживання електроенергії понад договірну величину у жовтні 2017 року.

06.02.2018 Позивачем подана до Господарського суду Дніпропетровської області заява про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, відповідно до якої Позивач просив суд скасувати оперативно-господарську санкцію у виглядів нарахування ЗАТ "Квітень" перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в кількості 9100 кВт/год в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин в сумі 35 945,36 грн. (а.с.69-72).

Заяву обґрунтовано безпідставним застосуванням Відповідачем до Позивача оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування на суму перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в загальному обсязі 9213 кВт/год, попри коригування Позивачем договірної величини споживання електричної енергії відповідно до вимог законодавства та фактичним перевищенням споживання електричної енергії у кількості 113 кВт/год, безпідставним нарахуванням на цю суму податку на додану вартість.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 року у справі №904/10404/17 (головуючий суддя Рудовська І.А.) в заяві про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням Закрите акціонерне товариство "Квітень" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування Закритому акціонерному товариству "Квітень" перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в кількості 9100 кВт/год в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин в сумі 35 945,36 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Закрите акціонерне товариство "Квітень" посилається на наступне:

- судом першої інстанції порушені норми процесуального права, зокрема ст.ст.13, 80, 165 ГПК України, оскільки висновки стосовно неповного авансування Позивачем заявленої до збільшення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року не відповідають доказам, наявним у справі; так, до сплати за збільшений обсяг споживання електричної енергії Позивач мав сплатити 20 935,21 грн. (за 10600 кВт, вартістю 1,97502 грн з ПДВ/кВт), фактично Позивачем сплачено платіжним дорученням № 102 від 19.10.2017 суму 17 684,61 грн, крім того, залишок передплати станом на 01.10.2017 за підприємством на жовтень місяць складав 18 892,48 грн, що підтверджується рахунком Відповідача №111/7885/39-493/10/1/П1, при цьому Відповідач в підготовчому засіданні не заперечив проти наявності за Позивачем станом на 01.10.2017 переплати у сумі 18892,48 грн і не подав жодних доказів спростування цього факту;

- висновки суду першої інстанції про те, що нарахування Відповідачем перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини в сумі 35 945,36 грн, не є оперативно-господарською санкцією та про правомірність нарахування суми податку на додану вартість є такими, що не відповідають ст.ст.235-237 Господарського кодексу України, ст.185 Податкового кодексу України, в зв`язку з чим судом здійснено помилкову правову кваліфікацію відносин сторін.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Вважає, що судом першої інстанції при вирішенні спору повно встановлені обставини справи та надана їм правильна правова оцінка згідно норм чинного законодавства; доводи скаржника щодо не заперечення Відповідача стосовно наявності передплати у сумі 18892,48 грн не відповідають дійсності, з огляду на наступне: Позивач, посилаючись на наявність передплати за електричну енергію станом на 01.10.2017, відповідно до приписів правових норм про надання доказів (ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України) має самостійно це довести, а не покладати вказаний обов`язок на Відповідача; рахунок Відповідача №111/7885/39-493/10/1/П1 (плановий на жовтень 2017 року), не є первинним документом в розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не засвідчує наявність передплати у Позивача; доказом передплати має бути платіжне доручення про перерахування грошових коштів з посиланням на оплату за жовтень 2017 року, які в матеріалах справи відсутні; в матеріалах справи наявні лише платіжні доручення за № 102 від 19.10.2017 на суму 17 684,61 грн, яким авансовано платіж за збільшення договірної величини у жовтні 2017 року та № 111 від 06.11.2017 на суму 446,35 грн., яким сплачено за перевищення договірної величини споживання енергії (за розрахунком Позивача) за жовтень 2017. Відтак, Позивачем не доведена наявність передплати за електричну енергію у жовтні 2017 року в сумі 18892,48 грн станом на 01.10.2017. Також не відповідають дійсності твердження Позивача, що Відповідач не заперечував вказаних обставин, оскільки в матеріалах справи міститься відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якому Відповідач зазначив, що плановий рахунок за жовтень отриманий керівником підприємства Позивача 21.09.2017, що підтверджується корінцем рахунку, термін оплати цього рахунку до 28.09.2017, умовами договору передбачена оплата за розрахунковий місяць з 31 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця; цей плановий рахунок видано до закінчення розрахункового періоду вересня 2017 року (з 31.08.2017 по 29.09.2017), у цьому плановому рахунку зазначена сума грошових коштів, які перебували на особовому рахунку Позивача на момент формування рахунку, але це не означає, що вказана сума передплата за жовтень 2017 року, вказана сума грошових коштів була зарахована в рахунок оплати електроенергії, спожитої у вересні 2017 року, про що представником Відповідача було наголошено в судових засіданнях 13.02.2018 та 19.02.2018 року. Також Відповідач наголошує, що якби у Позивача існувала передплата за жовтень 2017 року, то у графі "разом до оплати, грн." була би цифра 0, в даному випадку в рахунку виставлена сума 33 037,16 грн. вартість споживання договірної величини електричної енергії за жовтень 2017 17 тис. кВт/год, погодженої сторонами у додатку № 1 до договору, оскільки споживач здійснює повне авансування договірного обсягу електричної енергії; доказом відсутності передплати за електроенергію є факт несплати цього рахунку Позивачем та звернення останнього до Відповідача з листом про зменшення обсягу договірної величини споживання до 1500 тис кВт/год; таким чином, всупереч умовам договору, Позивач майже місяць споживав у кредит електричну енергію, а при виникненні необхідності у збільшенні обсягу споживання неправильно визначив тариф для оплати електричної енергії.

Крім того, є такими, що не відповідають дійсності доводи Позивача про безпідставність нарахування податку на додану вартість на перевищене споживання договірної величини електричної енергії, і правильність такого нарахування підтверджена Позивачу листом НКРЕКП від 17.02.2018 № 1215/20.27, який є належним органом щодо вирішення спірних питань між споживачами та надавачами послуг у сфері електроенергетики, наданому як відповідь на звернення ЗАТ "Квітень" від 29.11.2017 № 41; вказаний лист було отримано Відповідачем після розгляду справи в суді першої інстанції, тому останній не міг надати його в підготовче судове засідання.

Визначення вказаних нарахувань як оперативно-господарської санкції Відповідач заперечує та вказує на те, що у договорі, підписаному між сторонами відсутні пункти про застосування сторонами оперативно-господарських санкцій. При цьому зазначає, що фіскальна служба приймає до оплати податок на додану вартість, який сплачує ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" без жодних зауважень та посилань на те, що оплата за перевищення договірної величини постачання електричної енергії є оперативно-господарською санкцією, відтак, не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Також Відповідач зазначив про невідповідність суми за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, яку Позивачем у апеляційній скарзі визначено в розмірі 35 945,36 грн., реальній сумі, розрахованій Відповідачем, та яка становить розмір 18195,86 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2018 (колегія суддів: головуючий Іванов О.Г. (доповідач), судді Дармін М.О., Чимбар Л.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Квітень", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2018 у справі № 904/10404/17, судове засідання призначено на 13.04.2018.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2018, на підставі розпорядження керівника апарату від 13.04.2018, змінено склад колегії суддів, у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О. Справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Іванов О.Г., судді Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

В судовому засіданні 13.04.2018 оголошено перерву до 24.04.2018.

23.04.2018 в систему "Діловодство спеціалізованого суду" внесено інформаційну довідку, відповідно до якої, у зв`язку з відпусткою судді-доповідача ОСОБА_4 розгляд справи № 904/10404/17 перенесений на 15.05.2018.

В судовому засіданні 15.05.2018 оголошено перерву до 21.05.2018.

21.05.2018 року розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/10404/17 у звязку з відпусткою судді Березкіної О.В.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2018, справу №904/10404/17 передано колегії суддів у складі: ОСОБА_4 (головуючий, доповідач), ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ухвалою від 21.05.2018 прийнято вказаною колегією до свого провадження.

В судовому засіданні 21.05.2018 оголошено перерву до 07.06.2018.

21.05.2018 Позивачем до суду апеляційної інстанції подані пояснення до апеляційної скарги, відповідно до яких останній зазначив, що Відповідачем ніяким чином не спростовано існування наявності передплати у Позивача в розмірі 18 892,48 грн; також Відповідачем не надано будь-якого правового обґрунтування підстав видачі 21.09.2017 рахунку №111/7885/39-493/10/1/П1 за тарифом, що є нечинним з 19.09.2017; відомості щодо відсутності коштів у Позивача на оплату електричної енергії та кредитування за рахунок Відповідача є суто суб`єктивними припущеннями, не підтвердженими жодним доказом; посилання Відповідача на відсутність зауважень органів фіскальної служби щодо нарахування сум ПДВ на оперативно-господарську санкцію підлягають відхиленню, оскільки жодного акту перевірки дотримання вимог податкового законодавства, складеного органом фіскальної служби щодо взаємовідносин Позивача та Відповідача за жовтень 2017 року в частині перерахування ПДВ, Відповідачем не надано; завданням фіскальної служби є збільшення надходжень до бюджету у виглядів податків (зборів), а тому будь-яких заперечень щодо надмірного нарахування податків такими органами не пред`являється, а питання перевірки правильності розрахунку оперативно-господарської санкції є компетенцією суду; спірний розмір застосованої до Позивача оперативно-господарської санкції становить 35 945,37 грн; про застосування по відношенню до ЗАТ "Квітень" саме оперативно-господарської санкції свідчить протокол ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" від 14.11.2017 № 16-ВО VIP і КК та лист Відповідача від 16.11.2017 № 67148/1001.

Також Позивач вказує на те, що однократна вартість електричної енергії в сумі 17972,68 грн за затвердженим тарифом, спожитої у жовтні 2017 року, підлягає сплаті на загальних підставах і відповідні платежі були здійснені Позивачем, що підтверджено матеріалами справи (платіжні доручення № 102 від 19.10.2017 та № 111 від 06.11.2017); фактичне ж нарахування за жовтень 2017 року (рахунок № 111/7885/39-493/10/1у-5) склало 21 158,39 грн, з яких було сплачено 21 065,00, залишок оплати 93,39 грн.

Посилання Відповідача на направлення Позивачу листа про відмову у коригуванні договірної величини є такими, що підлягають відхиленню, з огляду на неналежність доказів, наданих Відповідачем про відправку кореспонденції, оскільки у відомості про направлення кореспонденції з проставленим відтиском печатки працівника поштового зв`язку відсутні будь-які посилання про направлення листа саме ЗАТ "Квітень" та Відповідачем не надано розрахункового документа, який підтверджує оплату послуг поштового зв`язку. Крім того, такий лист направлений на неналежну адресу юридичної особи Позивача. Стосовно тверджень Відповідача про нібито отримання Позивачем листа від 04.10.2017 за № 54549, то такий лист також не отримувався Позивачем, але у сторін відсутній спір з приводу викладених у ньому даних.

Стосовно посилань Відповідача на лист НКРЕКП від 07.02.2018 № 1215/20.2/7-18, то даний лист отримано Позивачем в порядку відповіді на звернення № 41 від 29.11.2017; вказаним листом розбіжностей між сторонами усунуто не було, тому, на думку позивача, даний спір підлягає вирішенню в судовому порядку.

04.06.2018 Відповідачем також подані до Дніпропетровського апеляційного господарського суду пояснення, в яких останній зазначив про зміну назви підприємства з ПАТ "ДТЕК Дніпроробленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", що підтверджується Статутом підприємства, в зв`язку з чим просив суд Відповідачем у цій справі вважати Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі"; ще раз наголосив на відсутності доказів у справі, підтверджуючих наявність переплати за Позивачем у сумі 18 892,48 грн. станом на 01.10.2017; пояснив, що в розрізі проведених оплат за розрахунковий період з серпня по жовтень 2017 року надає банківські виписки про рух коштів ЗАТ "Квітень" по його особовому рахунку; вказує, що на момент першого звернення для коригування договірної величини в бік зменшення на особовому рахунку Позивача була переплата в сумі 3036,53 грн (яка утворилась від сплати за платіжним дорученням № 92 від 20.09.2017 суми 13 603,55 грн., з якої 12510,38 зарахування за вересень 2017, а 1093,17 грн. авансування жовтня 2017; та платіжним дорученням № 96 від 26.09.2017 на суму 1943,36 грн.); вказаної суми вистачало на авансування договірного споживання електричної енергії за жовтень 2017 року, але для наступного звернення в бік збільшення договірного споживання електричної енергії Позивачем не в повному обсязі проавансовані вказані обсяги (Позивачем сплачено 17 684,61 грн, замість 17 972,68 грн, недоплата становить суму 288,07, а з урахуванням залишку переплати (3036,53 грн-2962,53 грн=74,00 грн) доплаті підлягала сума 288,07-74,00=214,07 грн.) через що заявнику відмовлено в коригуванні договірних величин споживання.

Стосовно суми оперативно-господарської санкції, яку Позивач визначив самостійно, Відповідач зазначає, що згідно з п.5 додатку № 3 до договору "Порядок розрахунків", визначений порядок сплати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, відповідно до якої вказані нарахування споживач сплачує на підставі рахунку постачальника протягом п`яти/десяти операційних банківських днів з дня отримання рахунку; таким чином, Позивач має сплатити заборгованість на підставі рахунку, а не самостійно визначати розмір оплати; Позивачем долучений до матеріалів справи лист ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" від 15.11.2017 № 67148/1001, в якому визначена та встановлена до оплати сума в розмірі 18 195,86 грн.; крім того, така сума вказана і у попередженні про припинення електропостачання від 04.12.2017, яке отримано керівником підприємства; інших сум до оплати за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року Відповідач Позивачу не нараховував.

У поясненнях від 07.06.2018 Позивач ще раз наголосив на тому, що сума 18892,48 грн. становив саме залишок попередньої оплати станом на 01.10.2017, а не сума за платіжним дорученням; проти існування такого залишку Відповідач не заперечив у суді першої інстанції і не має права заперечувати цей факт в наступних стадіях судового процесу; Відповідач в належному порядку не надіслав Позивачу повідомлення про відмову в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії, чим позбавив Позивача можливості без застосування оперативно-господарських санкцій здійснити доплату за розрахунковий період для усунення розбіжностей; усі рахунки, виставлені на основі даних про фактичне споживання електричної енергії у жовтні 2017 року, сплачені Позивачем в установлений строк і спору з цього питання немає; таким чином, на думку Позивача, у Відповідача підстав для відмови у збільшенні договірної величини за жовтень 2017 року та підстав для застосування оперативно-господарської санкції не має. Позивач вважає, що в даному випадку рішення підлягає перегляду в апеляційному порядку в повному обсязі, з урахуванням додатково поданих доказів.

Відповідачем 11.06.2018 подане до суду апеляційної інстанції клопотання з розрахунками заборгованості за спожиту активну електроенергію Позивачем за період серпень-жовтень 2017 року.

Колегія суддів зазначає, що всі подані сторонами документи, після строку установленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, а це 15 днів з моменту отримання ухвали, яку сторонами отримано 21.03.2018 (Відповідачем) та 30.03.2018 (Позивачем), отже відповідно документи подані Позивачем після 05.04.2018 та Відповідачем після 16.04.2018, не беруться судом до уваги, як подані з порушенням строку, крім клопотання Відповідача, викладеного у поясненнях від 31.05.2018, про зміну назви підприємства, яке можливо здійснювати на будь-якій стадії судового процесу без обмеження строками.

Через відрядження судді члена колегії суддів Чимбар Л.О. та з урахуванням п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді судове засідання, призначене на 07.06.2018 не відбулось.

У зв'язку із усуненням обставин, пов'язаних із відрядженням судді Чимбар Л.О. та неможливістю проведення судового засідання 07.06.2018, ухвалою від 11.06.2018 судове засідання призначено на 14.06.2018.

В судовому засіданні 14.06.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським

судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, вислухав пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає зміні у мотивувальній частині, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

22.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (в подальшому ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", постачальник) та Закритим акціонерним товариством "Квітень" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 7885/39-493, відповідно до предмету якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 68,93 кВт (КВА), величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем, та "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємною частиною даного договору або інша межа обумовлена окремим додатком до договору (а.с.9-16).

Відповідно до підпункту 2.2.3 пункту 2.2 договору, постачальник зобовязаний повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію, з урахуванням ПДВ, та зміни розрахункових зон доби письмово або через засоби масової інформації, а саме у газеті "Вісті Придніпров`я" за 5 днів до введення їх у дію.

Підпунктом 3.2.1 п.3.2 договору визначено, що споживач має право звернутися не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного розрахункового періоду за зміною (коригування) договірної величини споживання електричної енергії цього періоду у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору та додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам".

Підпунктом 4.2.2 п.4.2 договору встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитих та договірних величин.

За п 5.1 договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формою додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам". Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатками "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам" і "Обсяги споживання електричної потужності споживачем" яке договірні величини.

Відповідно до п.5.4 договору звернення споживача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності протягом поточного розрахункового періоду розглядаються постачальником протягом п`яти робочих днів від дня отримання звернення. Коригування в сторону збільшення здійснюється в разі відсутності дефіциту установлених регіону граничних величин споживання електричної енергії та потужності, відсутності заборгованості споживача, за умови своєчасних поточних платежів, виконання графіків погашення заборгованості та здійснення авансового платежу за очікуване збільшення обсягів електроспоживання.

Договірні величини споживання електричної енергії на 2017 рік по місяцях визначені додатком № 1 до договору № 7885/39-493 "Обсяги споживання електричної енергії споживачу", відповідно до якого договірна величина споживання електричної енергії за точкою м. Дніпро. вул. Чичеріна, 112 (в даний час вулиця Надії Алексєєнко, 112) на жовтень 2017 року визначена на рівні 17 000 кВт/год (а.с.17).

Згідно з п.1 додатку № 3 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковим періодом встановлюється місяць з 31 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Пунктом 4 додатку № 3 до договору визначено, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється не пізніше трьох операційних банківських днів до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості обсягу використання електричної енергії заявленого на цей період. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка протягом доби після подання Акту про використану електричну енергію відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, згідно з п.2.2 цього додатку, або за остаточним рахунком нарахованим згідно п.2.3 цього додатку, протягом п`яти операційних банківських днів з дня отримання рахунку.

Пунктом 5 додатку № 3 до договору сторони домовились, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії та/або величини потужності визначених, як різниця між обсягом фактично спожитої величини і обсягом договірної величини електричної енергії і як різниця між найбільшою величиною споживання електричної потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду в години контролю максимуму навантаження, та договірною граничною величиною електричної потужності протягом розрахункового періоду, належать оплаті споживачем (згідно ст.26 Закону України "Про електроенергетику") на підставі рахунку постачальника протягом п`яти/десяти операційних банківських днів з дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника відповідно до умов цього договору зазначених у пунктах 4.2.2, 5.5 і 5.6.

На виконання умов договору Відповідачем виставлений Позивачу рахунок №111/7885/39-493/10/1/П1 на планове споживання електричної енергії у жовтні 2017 року за 17 000 кВт/год на суму 33 037,19 грн зі строком оплати до 28.09.2017 (а.с.25).

Вказаний рахунок не оплачувався Позивачем, протилежного матеріали справи не містять.

01.10.2017 листом № 31 Позивач звернувся до Відповідача з метою коригуванню договірної величини споживання електричної енергії, з проханням зменшити договірне споживання з 17 000 кВт/год до 1500 кВт/год (а.с.23). Вказане звернення отримано Відповідачем 02.10.2017.

Листом від 04.10.2017 № 54549/1600, адресованим директору ЗАТ "Квітень" ОСОБА_2Ф на адресу АДРЕСА_1 (вказана адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань), Позивача було повідомлено про коригування договірної величини споживання електричної енергії до 1500 кВт/год на жовтень 2017 року; також вказаним листом повідомлено про зміну з 01.10.2017 тарифу на електроенергію (а.с.83).

20.10.2017 листом № 32 Позивач звернувся до Відповідача з метою коригуванню договірної величини споживання електричної енергії, з проханням збільшити договірне споживання з 1500 кВт/год до 10600 кВт/год (а.с.24). Вказане звернення отримано Відповідачем 23.10.2017.

Звернення надійшло вчасно, за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду жовтень 2017 року, відповідно до умов розділу 5 договору про постачання електроенергії, п.3.2.1 та п. 4.4 Правил користування електричною енергією.

У порядку попередньої оплати за збільшення обсягу договірної величини споживання електричної енергії у жовтні 2017 року споживачем (Позивачем) сплачено 17684,61 грн. за платіжним дорученням № 102 від 19.10.2017 (а.с.26).

При цьому, для коригування договірної величини споживання електричної енергії до обсягу 10 600 кВт/год, станом на 23.10.2017 року (дата звернення споживача до постачальника), ним мало бути сплачено 20935,21 грн. (за скориговану договірну величину споживання електричної енергії на жовтень 2017 року в обсязі 1 500 кВт/год на суму 2962,53 грн. і додатково заявлений обсяг 9 100 кВт/год на суму 17972,68 грн.).

З урахуванням сплати Позивачем 17 684,61 грн., а не 17 972,68 грн., та згідно з актом звіряння станом на 23.10.2017 (як зазначено у листі Відповідача від 16.11.2017 №67148/1001), недоплачений залишок склав суму 214,07 грн. Недоплата мала місце з урахуванням тих обставин, що Споживач оплатив додатково заявлений обсяг за тарифом 1,61947 грн. за 1 кВт/год (без ПДВ), який діяв до 01.10.2017, а з 01.10.2017 року діючий тариф склав 1,64585за 1 кВт/год (без ПДВ).

Про зміну тарифу на електричну енергію з 01.10.2017 року Відповідач розмістив повідомлення у газеті "Вісті Придніпров`я" № 73(18-22) від 21.09.2017. Крім того, 19.09.2017 року повідомлення про новий тариф на електричну енергію, який буде діяти з 01.10.2017 року, було розміщено на офіційному сайті ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" www.doe.com.ua, а також у приміщеннях центрів обслуговування клієнтів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" на інформаційних стендах, зокрема, у Дніпровському центрі обслуговування клієнтів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", у якому обслуговується Позивач.

За результатами розгляду звернення ЗАТ "Квітень", ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" листом від 26.10.2017 № 55615/1600 відмовило споживачеві у коригуванні договірної величини споживання електричної енергії у бік збільшення, зважаючи на не повну сплату заявленого до збільшення обсягу договірної величини споживання електричної енергії, що передбачено п.4 додатку № 3 до договору (а.с.86).

Фактичне споживання електричної енергії ЗАТ "Квітень" у жовтні 2017 року склало 10 713кВт/год, що не заперечується обома сторонами, відтак, за поясненнями Позивача, ним сплачено за платіжним дорученням № 111 від 06.11.2017 за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в обсязі 113 кВт/год (10713 кВт-10600 кВт) суму 446,35 грн (а.с.27).

Але, з урахуванням непогодження Позивачу збільшення обсягу договірної величини споживання електричної енергії, перевищення договірної величини споживання електричної енергії у жовтні 2017 року за даними Відповідача склало 9213 кВт/год, в зв`язку з чим Позивачу направлено повідомлення № 1120 від 01.11.2017 про споживання електричної енергії понад договірну величину (а.с.28).

14.11.2017, відповідно до виписки з протоколу № 16-ВО VIP і КК, на засіданні комісії при виконавчій дирекції ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" з розгляду спірних питань щодо нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, пені, інфляції та 3% річних споживачам, Відповідачем прийнято рішення про правомірність відмовлення в коригуванні договірної величини споживання електричної енергії Позивачу, також вирішено провести нарахування та виставити рахунок за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в жовтні 2017 року, який ЗАТ "Квітень" зобов`язаний сплатити (а.с.66).

04.12.2017 Позивача попереджено про припинення електропостачання за договором №7885/39-493 (а.с.54).

Непогодження Позивача з відсутністю коригування договірної величини споживання в бік збільшення, проведення, за його твердженням, повної фактичної оплати за спожиту електричну енергію, і стали підставою звернення ЗАТ "Квітень" з позовом до господарського суду з вимогою про зобов`язання Відповідача утриматися від вчинення дій з відключення від енергопостачання підприємства Позивача (а.с.3-5).

При цьому, в подальшому, після витребування у Відповідача ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 доказу засвідченої копії рішення комісії при виконавчій дирекції ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" з розгляду спірних питань щодо нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, пені, інфляції та 3% річних споживачам, від 14.11.2017 № 16-ВО VIP і КК Позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та зміну предмету позову, якою просив скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування ЗАТ "Квітень" перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в кількості 9100 кВт/год в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин в сумі 35 945,36 грн. (а.с.69-72).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Позивачем порушені вимоги п.5.4 договору, п.4.4 Правил користування електричною енергією щодо дотримання споживачем при подачі заявки на коригування договірної величини споживання електричної енергії всіх належних умов, у зв`язку з чим Відповідачем обґрунтовано здійснені нарахування Позивачу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

При цьому судом не віднесено вказані нарахування до оперативно-господарських санкцій, оскільки договором такі санкції не передбачені, тому і не взяті до уваги зауваження про неправильне нарахування податку на додану вартість на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Колегія суддів не погоджується з таким мотивуванням рішення суду першої інстанції з наступних мотивів.

Колегія суддів зазначає, що відносини пов`язані із поставкою електричної енергії є відносинами у сфері електроенергетики та регулюються Цивільним, Господарським кодексами, Законом України "Про ринок електричної енергії", нормативно-правовими актами у сфері електроенергетики.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За приписами частин 1, 2 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник - суб'єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (яка втратила чинність згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року N 312, але була чинною на момент прийняття оскаржуваного судового рішення) затверджено Правила користування електричною енергією (ПКЕЕ), відповідно до яких ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до пункту 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Пунктом 4.4 Правил споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

За п.6.1, 6.6 Правил (ПКЕЕ) Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Пунктом 6.14 Правил встановлено, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Пунктом 6.16 Правил регламентовано, що обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Як встановлено матеріалами справи, Позивач 02.10.2017 лист від 01.10.2017 № 31) звернувся до Відповідача в порядку п.4.4 Правил та п.5.4 договору з метою коригування договірних величин споживання електричної енергії з 17000 кВт/год до 1500 кВт/год; вказане звернення розглянуто постачальником та задоволено; спору з цього питання між сторонами не існує. В подальшому, Позивач звернувся до Відповідача 23.10.2017 (лист від 20.10.2017 № 32) з метою коригування договірних величин споживання електричної енергії в бік збільшення, втім, умови п.5.4 договору та п.4 додатку № 3 до договору ЗАТ "Квітень" виконані не були попередня оплата за збільшену договірну величину споживання електричної енергії здійснена не в повному обсязі (17 972,68 грн), а в сумі 17684,61 грн. за платіжним дорученням № 102 від 19.10.2017. При цьому недоплата мала місце через неврахування Позивачем зміни тарифу з 01.10.2017.

Посилання Позивача на існування передплати у розмірі 18 892,48 грн. на 01.10.2017, про що зазначено у плановому рахунку Відповідача № 111/7885/39-493/10/1/П1 не приймається колегією суддів, оскільки рахунок не є первинним документом в розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" і не підтверджує вчинення господарської операції з внесення передплати на жовтень місяць 2017 року саме в цій сумі або існування її залишку з вересня місяця; інших доказів, які б підтверджували існування по особовому рахунку Позивача передплати на жовтень місяць в сумі 18 892,48 грн Позивачем до матеріалів справи не надавалось.

З урахуванням здійснення авансування Позивачем за збільшений обсяг договірної величини споживання електричної енергії не в повному обсязі, Відповідачем відмовлено у коригуванні договірної величини з 1500 кВт/год до 10600 кВт/год (які просив Позивач) листом від 26.10.2017 та відповідно до умов п.4.2.2 договору здійснено нарахування перевищеної договірної величини споживання електричної енергії у двократному розмірі вартості різниці фактично спожитої та договірної величин, що передбачено Правилами користування електричною енергією, договором, укладеним між сторонами.

Вказані нарахування здійснені на підставі рішення засідання комісії при виконавчій дирекції ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" з розгляду спірних питань щодо нарахування за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, пені, інфляції та 3% річних споживачам, від 14.11.2017 № 16-ВО VIP і КК (а.с.66).

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку; до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 Господарського кодексу України встановлено види оперативно-господарських санкцій, зокрема встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Частиною 2 статті 236 Господарського кодексу України передбачено, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

З аналізу статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 Господарського кодексу України слідує, що нарахування вартості двократного розміру вартості різниці фактично спожитої та договірної величин за перевищення договірного споживання електричної енергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не підвищеною платою за використану з порушенням електричну енергію. До такого ж правового висновку дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 11.04.2017 по справі № 904/121/16.

В зв`язку з викладеним є невірним висновок господарського суду про не віднесення вказаних нарахувань до оперативно-господарських санкцій.

Як вже зазначалось вище, господарський суд, відмовляючи в задоволенні заяви про зміну предмету та підстав позову, отже, фактично відмовляючи у позові, виходив із того, що Позивачем порушені вимоги п.5.4 договору, п.4.4 Правил користування електричною енергією щодо дотримання споживачем при подачі заявки на коригування договірної величини споживання електричної енергії всіх належних умов, у зв`язку з чим Відповідачем обґрунтовано здійснені нарахування Позивачу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Втім, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан субєктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого субєктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права повязане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене субєктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

У рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004р. №18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 3.5 вказаного Рішення Конституційного Суду України, відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту інтересів, зокрема, є: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Інтерес може бути як охоронюваним законом, правоохоронюваним, законним, так і незаконним, тобто таким, що не захищається ні законом, ні правом, не повинен задовольнятися чи забезпечуватися ними, оскільки такий інтерес спрямований на ущемлення прав і свобод інших фізичних і юридичних осіб, обмежує захищені Конституцією та законами України інтереси суспільства, держави або не відповідає Конституції чи законам України, загальновизнаним принципам права.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного Рішення Конституційного Суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ "Квітень" звернулось до господарського суду з позовом до ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про зобов`язання Відповідача утриматися від дій пов`язаних з відключенням Позивача від електропостачання, а в подальшому, про скасування оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування Позивачу перевищення договірної величини споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в кількості 9100 кВт/год в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величин в сумі 35 945,36 грн.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права субєкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обовязку зобовязаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього субєкта, він компенсує витрати, що виникли у звязку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Проте, здійснюючи розгляд справи, господарським судом залишено поза увагою загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права, із необхідністю дослідження обставин стосовно того чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце, а відтак не розглянуто спір, виходячи з предмету та підстав позову, визначених позивачем.

Зокрема, господарський суд при винесенні рішення не взяв до уваги, що матеріалами справи не доведено порушення прав Позивача та застосування до нього оперативно-господарської санкції в розмірі 35 945,36 грн. або будь-якому іншому розмірі, доказів же застосування до Позивача Відповідачем санкцій на суму 35 945,36 грн. матеріали цієї справи не містять.

Позивачем вже наприкінці розгляду справи в суді апеляційної інстанції надано рахунок № 111/7885/39-493/10/5у-5, відповідно до якого останньому Відповідачем нарахована двократна вартість різниці фактично спожитої та договірної величин за перевищення договірного споживання електричної енергії за жовтень 2017 року в загальному розмірі 18195,86 грн., що фактично і є результатом застосування до Позивача оперативно-господарської санкції та має бути предметом позову.

Втім, вказані додаткові докази не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки суд надає оцінку матеріалами та обставинам справи на момент винесення оскаржуваного рішення у справі, тобто станом на 19.02.2018. Вказаних доказів на момент винесення рішення у справі не існувало, Позивачем до матеріалів справи не надавалось.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що Позивачем не доведене порушення його прав та застосування до нього оперативно-господарської санкції в розмірі 35 945,36 грн. станом на момент подання позовної заяви, то в задоволенні позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету та підстав позову) слід відмовити.

З огляду на не доведення Позивачем застосування до нього оперативно-господарської санкції на суму 35 945,36 грн. не беруться до уваги його доводи про безпідставне включення до суми нарахувань податку на додану вартість.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що доводи Відповідача у відзиві на апеляційну скаргу про обґрунтованість включення податку на додану вартість на здійснене нарахування двократного розміру різниці між фактично спожитими і договірними величинами, з посиланням на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.02.2018 № 1215/20.2/7-18, не приймаються судом, оскільки вказаною комісією лише розглядалось питання обґрунтованості застосування до Позивача такого виду нарахування згідно з умовами договору та Правил користування електричною енергією.

Відповідно до пункту 1 частини першої та частини четвертої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З урахуванням невідповідності мотивів для відмови у позові, зазначеними у мотивувальній частині рішення, апеляційний господарський суд вважає необхідним її змінити, залишив без задоволення апеляційну скаргу Позивача.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

04.06.2018 року від Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" надійшли пояснення, у яких, в тому числі викладено клопотання про зміну найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Колегія суддів вважає дане клопотання обґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно рішення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" від 19.04.2018 року змінено офіційне найменування Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі".

Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Враховуючи подану Відповідачем копію Статуту Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" від 19.04.2018 року, апеляційний господарський суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та змінити найменування Відповідача з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (ідентифікаційний код 23359034).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Квітень", м. Дніпро залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 року у справі № 904/10404/17 в частині підстав для відмови в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2018 року у справі № 904/10404/17 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.06.2018.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Cуддя Л.О. Чимбар

Суддя М.О. Дармін