ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р.Справа № 922/516/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків

до Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

про внесення змін до договору

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 01.01-14/7656-17 від 29.12.17);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 02-16/7903 від 29.12.17);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківводоканал", 05.03.18 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Акціонерної компанії "Харківобленерго" про внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4. Як вказує позивач даний час Договір про постачання електричної енергії № 4 не відповідає вимогам "Порядку визначення класів споживачів", що є безумовною підставою для приведення положень Договору у відповідність до вимог чинного законодавства, оскільки КП "Харківводоканал" відповідає всім критеріям, наявність яких відповідно до підпункту 4 пункту 3.1 Порядку є підставою для віднесення позивача до Споживачів І класу, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією, натомість в Додатку № 3.1 до Договору № 4 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовується при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", сторонами на момент його підписання, було визначено ІІ клас напруги для кожної точки приєднання КП "Харківводоканал", що використовується АК "Харківобленерго" як підстава для розрахунку вартості електричної енергії за тарифом для ІІ класу споживача. Позовні вимоги вмотивовано нормами ст. 188, ч. 6 ст. 276 ГК України. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.03.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/516/18, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, відкрито підготовче провадження, яке триває з 12.03.2018 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06/2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/516/18 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11.06.2018 року о, 11:00.

Представники позивача у судовому засіданні 11.06.2018 р. підтримує позовні вимоги та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, наголошуючи на правомірному набуті КП "Харківводоканал" після 2008 року нових виробничих потужностей та збільшенні обсягів річного споживання електричної енергії більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, при цьому місячне споживання виробничих потужностей складає понад 20 млн кВт·год на технологічні потреби виробництва, що є підставою для розрахунку вартості спожитої підприємством електричної енергії за тарифами для споживачів 1 класу у відповідності до підпункту 4 п.3.1 "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 № 1110), що в свою чергу є безумовною підставою для внесення до договору оренди відповідних змін та приведення встановлених у договорі тарифів у відповідність до положень чинного законодавства, зокрема у відповідність до вищезазначеного "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052. На підтвердження наведеного, позивач, зокрема, посилається на Рахунки на оплату за використану електричну енергію, двосторонні ОСОБА_1 про використану електричну енергію впродовж періоду 2014-2017 років, та висновок судової комісійної електротехнічної експертизи № 2021 від 26.02.2018, призначеної та проведеної в рамках господарської справи № 922/4198/17, в якій приймали участь ті ж сторони та предмет розгляду якої стосувався правовідносин щодо споживання електричної енергії та визначення класів напруги за тими ж господарськими договорами.

Представник відповідача у судовому засіданні та наданому до суду заявах по суті спору, а також запереченнях на клопотання, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, вказуючи на недоведеність фактичних обставин, пов'язаних з віднесенням КП "Харківводоканал" до споживачів 1 класу, навпаки відповідач вказує, що проведений АК "Харківобленерго", як постачальником, аналіз електроспоживання електричної енергії КП "Харківводоканал", як споживачем, за договорами № 4 та № 1,01 у сукупності, з урахуванням внесених до них змін, за вказані періоди (2008-2017) свідчать про зменшення обсягу річного споживання електричної енергії КП "Харківводоканал" по договорами № 4 та № 1,01 порівняно з 2008 роком. Також відповідач посилається на укладені між сторонами спору Додатки № 3.1 до Договору № 4 в яких і визначений 2 клас напруги КП "Харківводоканал", в якому позивач вже після внесення відповідних змін до "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 № 1110), погодився та підтвердив обовязковість щодо себе другого класу напруги у додатку № 3,1 до Договору по всіх точках обліку за точками продажу електричної енергії. За таких підстав, відповідач зазначає, що на момент укладення спірного договору та внесення змін до нього сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних та обовязкових умов договору, а отже спірний договір було вчинено 04.05.2004 та відповідно змінено 01.02.2012, саме з моменту узгодження істотних та обовязкових умов, а отже на час розгляду справи доповнення до порядку, внесені 30.06.2011 не є обставиною (підставою) для внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору в редакції позивача, у звязку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07 травня 2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (відповідач, постачальник) та Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", перейменованого з 20.02.2009 на Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", а з 26.01.2012 на Комунальне підприємство "Харківводоканал", (позивач, споживач) був укладений Договір про постачання електричної енергії № 4.

Споживач відповідно до п. 2.2.5 зобов'язався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами Додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до Розділу 2 Договору під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що ним не обумовлені, сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України.

У п. 3 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору № 4 визначено, що розрахунки за електричну енергію, ПДВ на електричну енергію, потужність та інші платежі здійснюються виключно коштами за тарифами, діючими на початок розрахункового періоду, відповідно до класу напруги.

А в Додатку № 3.1 до Договору №4 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", сторонами на момент його підписання, було визначено II клас напруги для кожної точки приєднання КП "Харківводоканал", що використовується АК "Харківобленерго" як підстава для розрахунку вартості електричної енергії за тарифом для II класу споживача.

При цьому, як зазначає позивач, при укладенні Договору про постачання електричної енергії № 4 та визначенні класу напруги Споживача, сторони керувалися приписами п.4 Постанови НКРЕ від 13.08.1998 №1052 щодо затвердження "Порядку визначення класів споживачів, диференційованих за ступенями напруги" в редакції від 25 липня 2003 року, відповідно до яких споживачу встановлювалися різні класи окремо по кожній точці продажу електричної енергії залежно від встановлених на них ступенях напруги.

Натомість у подальшому істотно змінились обставини та були внесені зміни до чинного законодавства, які впливають на правовідносини, які склались між сторонами, а саме внаслідок реорганізації шляхом приєднання Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", КП "Харківводоканал" стало єдиним споживачем електричної енергії за Договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 та від 03.01.2008 № 1.01 у правовідносинах з АК "Харківобленерго".

У звязку з цим, Комунальне підприємство "Харківводоканал": ввело нові виробнчиі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; у порівнянні з обсягом річного споживання електричної енергії за 2008 рік у кількості 65 313 209 кВт/год., у продовж періоду 2014-2017 років щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком; споживає електричну енергію, за Договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 та від 03.01.2008 №1.01, в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення, починаючи з січня 2014 року та по теперішній час.

Таким чином, за твердженнями позивача, КП "Харківводоканал" відповідає всім критеріям, наявність яких відповідно до підпункту 4 пункту 3.1 Порядку є підставою для віднесення позивача до споживачів І класу, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією, у звязку з чим на даний час, Договір про постачання електричної енергії №4 не відповідає вимогам "Порядку визначення класів споживачів", затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 № 1110), що є безумовною підставою для приведення положень Договору у відповідність до вимог чинного законодавства в частині встановлення класу Споживача - КП "Харківводоканал", незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією.

З метою приведення умов Договору у відповідність з обставинами, що істотно змінилися та у відповідність до вимог чинного законодавства в частині встановлення класу відповідача, позивач, у відповідності до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України, звернувся до АК "Харківобленерго" з листом пропозицією від 30.01.2018 № 01.01-14/515-18 щодо внесення змін до п. 1 Додатку № 2 "Порядок розрахунків" від 31.03.2015 та до Додатків 3.1 до Договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 з відповідними, належним чином оформленими додатками.

Листом від 14.02.2018 № 46е-01/05-3653 АК "Харківобленерго" відхилило пропозицію про внесення змін до договору.

Позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його права, зокрема порушують співвідношення майнових інтересів сторін Договору на користь відповідача та порушують положення діючого законодавства щодо визначення класу напруги, яке є безумовною підставою приведення умов договору у відповідність до вимог законодавства, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом про внесення зміни до Договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у редакції позивача.

В свою чергу відповідач, заперечуючи проти позовних вимог у повному обсязі, вказує на відсутності підстав з якими законодавство повязує зміну класу напруги, наголошує на необхідності здійснення аналізу електроспоживання КП "Харківводоканал" спірним договорам № 4 та № 1.01 разом по всіх періодах у сукупності, що виключає збільшення обсягів споживання електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком та зазначає, що аналіз електроспоживання за спірними договорами разом навпаки свідчить про змешення обсягу річного споживання електричної енергії позивачем порівняно з 2008 роком.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Конституція України (ст.19) встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору. Статтею 627 ЦК України (свобода договору) встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (частина 1 статті 188 Господарського кодексу України).

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Пунктом 9.2 Договору № 4 передбачено, що при вирішенні питань , які прямо не врегульовані цим Договором, сторони зобовязані керуватися законом України "Про електроенергетику" ПКЕЕ, ПУЕ, іншими нормативними документами. Якщо після укладання Договору набрав чинності нормативно-правовий акт, норми якого інакше регулюють умови цього Договору, сторони зобов'язуються внести відповідні зміни до цього Договору.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про обґрунтованість наведених позивачем підстави, за наявності яких спірний договір може бути змінений, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відносини між сторонами ґрунтуються на умовах Договору № 4 від 07.05.2004 про постачання електричної енергії, укладеного між позивачем та відповідачем, та вимогах законодавства про електроенергетику.

Статтею 11 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що державне регулювання діяльності в електроенергетиці провадиться, зокрема, шляхом формування тарифної політики відповідно до законодавства. Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" встановлення тарифів належить до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

Згідно з п. 13 Положення про Національну комісію регулювання електроенергетики України, затвердженого Указом Президента України від 21.04.1998 № 335/98 (далі - Положення про НКРЕ), яке було чинним на момент прийняття постанов НКРЕ про затвердження регулятивних актів в сфері споживання електроенергії, і яке в подальшому втратило чинність у зв'язку із затвердженням нового положення про НКРЕ, комісія в межах своїх повноважень на основі та на виконання законодавства приймає рішення у вигляді постанов і розпоряджень. Рішення НКРЕ, прийняті в межах її повноважень, є обов'язковими для виконання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, які здійснюють діяльність на оптовому ринку електроенергії, ринках газу, нафти та нафтопродуктів.

Отже, правовідносини, які складаються щодо визначення тарифу на електричну енергію та порядку його застосування мають імперативний характер, регулюються виключно Державою та не залежать від волі сторін. В зв'язку з цим, та виходячи з правового аналізу умов укладеного між сторонами договору, вбачається, що тарифи на передачу електричної енергії та критерії поділу обсягів передачі електроенергії на класи напруги визначаються виключно нормативно-правовими актами НКРЕКП і не можуть визначатися сторонами у договорі.

При цьому, при укладенні Договору про постачання електричної енергії № 4 та визначенні класу напруги Споживача, сторони керувалися приписами п.4 Постанови НКРЕ від 13.08.1998 №1052 щодо затвердження "Порядку визначення класів споживачів, диференційованих за ступенями напруги" в редакції від 25 липня 2003 року, відповідно до яких Споживачу встановлювалися різні класи окремо по кожній точці продажу електричної енергії залежно від встановлених на них ступенях напруги.

Разом з тим, сторони спору в п.3.1.2 Договору № 4 передбачили, що в разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього Договору, Сторони зобов'язуються до внесення до Договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів.

Так, в подальшому, Постановою НКРЕ №1110 від 30.06.2011, були внесені зміни до Порядку визначення класів споживачів електричної енергії та розширено перелік випадків віднесення суб'єкта до споживачів 1 класу, а саме: п.3.1 Порядку доповнено підпунктом 4 такого змісту:

"до 1 класу відносяться споживачі, які: є промисловими підприємствами, що збільшили обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввели нові виробничі потужності після 2008 року, та місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт·год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу (які і визначені Додатком №3.1 до Договору).

При цьому, відповідно до Рішення Харківської міської ради від 12.01.2011 № 132/11 "Про реорганізацію шляхом приєднання Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" до Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод", КП "ВТП "Вода" у 2011 році, як юридична особа, припиняє своє існування і приєднується разом з усім своїм майном до КП КГ "Харківкомуночиствод" (Споживача за Договором про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4).

Розпорядженням Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 17.10.2011 № 1880 було затверджено Передавальний акт Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" від 01.10.2011 та розірвано Договір про передачу майна в господарське відання КП "ВТП "Вода від 03.12.2004 № 1228.

Таким чином, все майно (в тому числі виробничі потужності), яке належало Комунальному підприємству "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" перейшло у господарське відання позивача, про що було складено та підписано відповідну Додаткову угоду від 23.01.2012 до Договору про передачу майна у господарське відання від 27.10.1997 № 641. Разом з усім майном до позивача перейшли права та обов'язки (зобов'язання) КП "ВТП "Вода", у тому числі і розрахунки за господарсько-правовими договорами, зокрема, за Договорами про постачання електричної енергії №1.01 та №4.

Суд погоджується з твердженнями позивача, що внаслідок настання вищенаведених юридичних фактів, КП "Харківводоканал" набуло нових виробничих потужностей після 2008 року, збільшило обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, та місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт·год на технологічні потреби виробництва, що є безумовною підставою для приведення положень Договору у відповідність до вимог чинного законодавства в частині встановлення класу споживача - КП "Харківводоканал", незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією, за тарифами для споживачів 1 класу у відповідності до підпункту 4 п.3.1 "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 № 1110).

Встановлені судом висновки базуються на досліджені наданих сторонами доказів, зокрема завірених належним чином копії Рішення 12-ї сесії 6-го скликання Харківської міської ради Харківської області від 23.12.2011 № 577/11, Статуту КП "Харківводоканал", довідки Головного управління статистики у Харківській області, Рішення Харківської міської ради Харківської області від 12.01.2011 № 132/11, Розпорядження від 17.10.2011 № 1880 та Передавального акту, Балансів КП КГ "Харківкомуночиствод" станом на 30.09.2011 і 31.12.2011 та КП "ВТП "Вода" станом на 28.10.2011, таблиці "Показників споживання електричної енергії комунальними підприємствами у 2008 році та впродовж 2014-2017 років", а також розшифрування показників споживання електричної енергії КП КГ "Харківкомуночиствод", КП ВТП "Вода" у 2008 році та впродовж 2014-2017 років за Договорами від 07.05.2004 № 4 та від 03.01.2008 № 1.01, копії Рахунків на оплату за використану електричну енергію, а також Висновком судової комісійної електротехнічної експертизи № 2021 від 26.02.2018, проведено в рамках господарської справи № 922/4198/17 та в рамках якої експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 було досліджено спірні правовідносини.

Так, експертами з використанням вузькоспеціалізованої літератури, особливих методики ситуаційного аналізу з співставленням фактичних даних (стор.9 Висновку) було встановлено, що:

1. КП "Харківводоканал" (до перейменування) КП КГ "Харківкомуночиствод" з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

2, 3. У порівнянні з обсягом річного споживання електричної енергії за 2008 рік у кількості 65 313 209 кВт/год., у продовж періоду 2014-2017 років КП "Харківводоканал" щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком. КП "Харківводоканал" дійсно споживає електричну енергію, за Договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 та від 03.01.2008 №1.01, в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення, починаючи з січня 2014 року по жовтень 2017 року.

Крім того, судом встановлено, що КП "Харківводоканал" є промисловим підприємством в розумінні п.3.1 "Порядку визначення класів споживачів" затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052. Так, судом встановлено, що КП "Харківводоканал" у відповідності до Статуту здійснює промислову виробничу та іншу діяльність, спрямовану на надання комунальних послуг з водопостачання та каналізації, що згідно з Національним класифікатором України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010" (із змінами і доповненнями) є процесом промислового виробництва і який класифікують у секції виду економічної діяльності E "Водопостачання; каналізація, поводження з відходами".

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність позивача у спірний період критеріям, які висуваються законодавством для споживачів 1 класу.

Натомість, в Додатку № 3.1 до Договору № 4 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію", сторонами на момент його підписання, було визначено II клас напруги для кожної точки приєднання КП "Харківводоканал", що використовується АК "Харківобленерго" як підстава для розрахунку вартості електричної енергії за тарифом для II класу споживача.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, а також враховуючи доведеність позивачем наявності у сукупності всіх умов, з якими закон пов'язує можливість внесення змін до договору в частині встановлення класу споживача незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією в судовому порядку у зв'язку з істотною зміною обставин та невідповідністю встановлених у договорі положень чинному законодавству, а також дотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про внесення змін до договору шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору, у редакції запропонованій позивачем підлягає задоволенню як така, що доведена належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Судовий збір в розмірі 1762,00 грн., відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України та статтями 1, 2, 11, 129, 165, 202, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 2; ідент. код 03361715) до Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ідент. код 00131954) задовольнити.

2. Внести зміни до Договору про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору у наступній редакції, а саме:

Додаткова угода

по Договору про постачання електричної енергії № 4 від 07.05.2004

м. Харків «___» _________201 р.

Акціонерна компанія «Харківобленерго», в подальшому іменується

Постачальник, в особі ____________________________, який діє на

Підставі _____________________________, з одного боку, та

Комунальне підприємство «Харківводоканал», в подальшому іменується Споживач, в особі Генерального директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, а разом пойменовані Сторони, на підставі п. 9.1. Договору, уклали цю Додаткову угоду про наступне:

1. З Додатку № 3.1. до Договору «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» виключити стовпчик «Клас напруги» та викласти Додаток № 3.1. до Договору «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» у новій редакції.

2. Пункт 1 Додатку № 2 до Договору «Порядок розрахунків» доповнити реченням наступного змісту: «Всі розрахунки за спожиту електричну енергію відбуваються за 1 класом напруги Споживача незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією у відповідності до підпункту 4 пункту 3.1. Постанови НКРЕ від 13.08.1998 № 1052 з доповненням згідно з постановою НКРЕ від 30.06.2011 № 1110».

3. Всі інші умови вищезазначеного Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов'язковість для себе.

4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її Сторонами та скріплення її печатками Сторін та є невід'ємною частиною Договору.

5. Цю Додаткову угоду складено українською мовою на 1 аркуші, у двох автентичних примірниках - по одному для кожної із Сторін.

6. До цієї Додаткової угоди додається:

Додаток № 3.1. до Договору (у новій редакції) - 4 шт. на 7 арк.

7. Місцезнаходження, банківські реквізити та підписи сторін:

ПостачальникСпоживач

Юрид. адресам. Харків, вул. Плеханівська, 149Юрид. адреса61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2

Телефон Телефон

Факс Факс

Рахунок із спец. режимом використання07Пот. рахунокНОМЕР_1

Назва банкуФілія AT «Ощадбанк»Назва банкуПАТ «Мегабанк»

МФО351823МФО351629

Пот. рахунокНОМЕР_2ІПН99

Назва банкуПАТ «Мегабанк»

МФО351629
- _

___________(___________) (ОСОБА_4)

М.П. М.П.

4. Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ідент. код 00131954) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул.. Шевченка, 2; ідент. код 03361715) 1762,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 21.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_5