ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р.Справа № 922/735/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги", м. Харків
до Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево", с. Семенівка Шевченківського району Харківської області
про стягнення коштів в сумі 1200,17 грн.
за участю представників:

позивача не з'явився;

відповідача ОСОБА_1, довіреність б/н від 08.02.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача - Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" заборгованість за договором охорони від 18.07.2017 року №17-2684Ф/1 в сумі 1200,17 грн., яка складається з: суми основного боргу в розмірі 944,00 грн., пені в сумі 164,21 грн., інфляційних втрат в сумі 74,58 грн., 3% річних в сумі 17,38 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.03.2018 року позовну заяву залишено без руху, установлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.2018 року, після усунення позивачем недоліків, було прийнято позовну заяву та призначено справу №922/735/18 до розгляду за правилами спрощеного провадження на 07.05.2018 року на 10:30 год.

В судовому засіданні 07.05.2018 року оголошено перерву до 21.05.2018 року до 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2018 року, за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 05.06.2018 року.

29.05.2018 року відповідач надав відзив (вх.№ 15557), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що в липні 2017 року TOB "Каскад - СУЕД" не здійснило охорону об'єкта №1 (поле) в кількості 32 години, що підтверджується відмітками в журналі, який веде вказана фірма, у зв'язку з чим СТОВ "Куйбишево" сплатило за охорону на 944,00 грн. менше ніж вказано в акті здачі - приймання робіт товариства №ОУ - 0000126.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.06.2018 року, за клопотанням позивача, розгляд справи відкладено на 13.06.2018 року.

11.06.2018 року позивач надав відповідь на відзив (вх.№ 16752), в якій зазначив, що жодних договором охорони №17 - 2684Ф/1 від 18 липня 2017 року передбачено, що у разі надані не якісних послуг охоронною фірмою чи в не в повному обсязі, замовник складає відповідний акт та невідкладно повідомляє про даний факт охоронну фірму. Втім, відповідачем жодного повідомлення вказаного змісту позивачу не направлялось.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2018 року, за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 19.06.2018 року на 12:45 год.

19.06.2018 року позивач надав клопотання про витребування доказів (вх.№17612), в якому просив витребувати від TOB "Каскад - Служба Універсальної Екстренної Допомоги" копію журналу охорони об'єктів, які належать СТОВ "Куйбишево" або копію інших документів, у яких зафіксована фактична кількість годин охорони об'єктів Замовника, починаючи з 19 липня 2017 року по 31 липня 2017 року, саме Посту №1 (Поле) та посту №2 (Ток).

Представник позивача в судове засідання 19.06.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.06.2018 року підтримав клопотання про витребування доказів та відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Суд, дослідивши клопотання відповідача про витребування доказів (вх.№17612 від 19.06.2018 року) та матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В ч. 3 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За таких обставин, відповідач мав подати клопотання про витребування доказів разом з поданням відзиву, який був поданий відповідачем 29.05.2018 року.

В своєму клопотанні відповідач зазначає про направлення на адресу позивача адвокатського запиту, який не був вручений останньому через те, що він не отримує поштову кореспонденцію. В підтвердження вказаних обставин відповідачем надано роздруківку з офіційного інтернет ресурсу ДП "Укрпошта".

В той же час, з наданої відповідачем роздруківки вбачається, що останній дізнався про невдалу спробу вручення позивачу адвокатського запиту 31.05.2018 року, а клопотання про витребування доказів було ним подано 19.06.2018 року.

Отже, відповідачем належним чином не обґрунтовано неможливість подання клопотання про витребування доказів у встановлені строки.

Таким чином, клопотання відповідача про витребування доказів (вх.№17612 від 19.06.2018 року) заявлено з пропуском встановленого ч. 3 ст. 80 ГПК України строку.

Крім того, суд зазначає, що внутрішні документи охоронної фірми, які просить витребувати відповідач, за умови існування підписаного сторонами акту здачі-приймання робіт, не є достатніми та допустимими доказами для встановлення вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг.

Враховуючи викладене, суд залишає клопотання відповідача про витребування доказів (вх.№17612 від 19.06.2018 року) без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

18 липня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстренної Допомоги" (позивач, Охоронна фірма) та Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (відповідач, Замовник) було укладено договір охорони № 17-2684Ф/1 (далі - Договір; а.с. 11-14), відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Охоронна фірма зобов'язується надати за плату послуги з фізичної охорони об'єктів, які знаходиться за адресою: Харківська область, Шевченківський район, с.Семенівка

Згідно з п. 3.1. Договору, охорона об'єктів Замовника здійснюється Охоронною фірмою, починаючи з "19" липня 2017 року до дати повного збору врожаю (дата визначається замовником), але не далі 01 грудня 2017 року. Кількість постів, їх розташування на території, що охороняється, визначається в Дислокації об'єктів (Додаток №1 до цього Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість наданих Охоронною фірмою послуг визначається Сторонами відповідно до затвердженого сторонами Розрахунку вартості (Додаток№2 до цього Договору). У разі внесення змін до Дислокації об'єктів протягом дії договору, відповідно вносяться зміни і до Розрахунку вартості, шляхом його додаткового підписання сторонами. Остаточно сума Договору визначається по факту згідно із актами наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

На підтвердження факту надання Охоронною фірмою Замовнику послуг до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим складається відповідний акт та надається Замовнику (п. 4.3. Договору).

В п. 4.4. Договору закріплено, що Замовник повинен підписати наданий Охоронною фірмою акт в 5 денний строк. В випадку, якщо Замовник не повертає підписаний акт в п'ятиденний строк або не надає в цей же строк обґрунтовану відповідь про підстави його не підписання, факт надання охоронною фірмою належних послуг Замовнику є підтвердженим.

На виконання умов Договору, у липні 2017 року позивач надав відповідачу послуги з охорони на суму 14750,00 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000126 (а.с. 17), який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Остаточний щомісячний розрахунок за даним Договором здійснюється до 10 числа за попередній місяць (п. 4.2. Договору).

В п. 6.1.7. Договору визначено, що відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату Охоронній фірмі за наданні охоронні послуги відповідно до п.4 умов Договору.

В свою чергу, відповідач за надані позивачем у липні 2017 року послуги розрахувався частково на суму 13806,00 грн., тобто на 944,00 грн. менше ніж вказано у акті здачі-прийняття робіт №ОУ-0000126.

Вказані обставини визнаються сторонами.

У листопаді 2017 року позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату 944,00 грн. заборгованості за актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000126 (а.с.27).

20.11.2017 року відповідач направив на адресу позивача відповідь на претензію (а.с. 66), в якій зазначив, що в липні 2017 року TOB "Каскад - СУЕД" не здійснило охорону об'єкта №1 (поле) в кількості 32 години, тому вимога про сплату заборгованості в сумі 944,00 грн. є необґрунтованою.

Такі обставини стали підставою для звернення позивача з даним позов до суду з метою захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Сторони домовились, що остаточний щомісячний розрахунок за даним Договором здійснюється до 10 числа за попередній місяць (п. 4.2. Договору).

Остаточна сума Договору визначається по факту згідно із актами наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками сторін (п. 4.1. Договору).

Суд зазначає, що відповідач підписавши без жодних зауважень акт здачі-прийняття робіт №ОУ-0000126 на суму 14750,00 грн., погодився із вартістю наданих позивачем у липні 2017 року послуг, а тому мав їх оплатити у визначений Договором строк.

Твердження відповідача про наявність претензій щодо вартості наданих позивачем у липні 2017 року послуг судом не приймаються, оскільки ці претензії були висловлені лише у листопаді 2017 року, а не у передбачений Договором строк.

Таким чином, згідно з актом здачі-прийняття робіт №ОУ-0000126, який відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" позивачем надано, а відповідачем отримано послуги на загальну суму 14750,00 грн.

В свою чергу, відповідач за надані позивачем у липні 2017 року розрахувався частково на суму 13806,00 грн., внаслідок чого заборгованість останнього склала 944,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, відповідач визнається судом таким, що з 11.08.2017 року прострочив виконання грошового зобов'язання з оплати наданих позивачем у липні 2017 року послуг за Договором.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу за Договором в сумі 944,00 грн., суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача 944,00 грн. заборгованості за Договором належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 164,21 грн., інфляційні втрати в сумі 74,58 грн. та 3% річних в сумі 17,38 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

В силу ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Підпунктом 7.3.1. Договору передбачено, що у разі прострочення строку оплати вартості наданих Виконавцем послуг крім основної заборгованості, Замовник зобов'язаний сплатити Охоронній фірмі пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день.

В ч. 6 ст. 232 ГК України зазначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши нарахування пені позивачем, зазначає, що останнім при розрахунку пені не були враховані приписи ч. 6 ст. 232 ГК України (період нарахування перевищує 6 місяців), а тому вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в сумі 129,57 грн. за період з 11.08.2017 року по 11.02.2018 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України гарантовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, зазначає, що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є вірним та відповідає наведеним вище нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 74,58 грн. та 3% річних в сумі 17,38 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 232 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Куйбишево" (63652, Харківська область, Шевченківський район, сел. Семенівка, ідентифікаційний код 30926003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад - Служба Універсальної Екстреної Допомоги" (61047, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34015250) основний борг в сумі 944,00 грн., пеню в сумі 129,57 грн., 3% річних у розмірі 17,38 грн., інфляційні втрати в сумі 74,58 грн. та судовий збір в сумі 1711,14 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.06.2018 року.

Суддя ОСОБА_2