ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р.Справа № 922/2062/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом КП "Харківводоканал", м. Харків
до КП "Чугуїввода", м. Чугуїв
про стягнення коштів
за участю предстанвиків:

позивача - Капустник Ю.О.

відповідача - Мазницька Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал", м. Харків (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Чугуїввода", м. Чугуїв про стягнення заборгованості за послуги водопостачання в розмірі 8.866 065,98 грн. та пені - 266.243,31 грн. Позивач також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Вимоги позивача мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на відпуск води №16114 від 31.12.2009 р., а саме, здійснення лише часткової оплати за надані послуги з водопостачання, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 26.06.2015 р. по 26.04.2017 р. в розмірі 8. 866.065,98 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує у повному обсязі , у зв*язку з тим, що позивачем частково порушений спосіб обліку спожитої води , оскільки здійснений не за показниками засобів обліку, а за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці.

21.08.2017 року відповідачем у справі було заявлене клопотання щодо призначення у справі судової технічної експертизи. ( а.с.105).

Ухвалою від 21.08.2017 року провадження у справі за № 922/2062/17 зупинене. Призначена по справі судова технічна експертиза, об'єктом дослідження якої було визначено договір № 16114 на відпуск води від 31.12.2009 року укладений між КП "ВТП "Вода" та Комунальним підприємством "Чугуїввода". На розв'язання експертам поставлені наступні питання - " Визначити обсяг та вартість відпуску води за період з 01.02.2016 року по 26.09.2016 року що складає 2 доби, 6 годин та 15 хв., за час відсутності енергопостачання у КП "Чугуїввода" у відповідності до "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" ( Правила-190).

Проведення експертизи доручено експертам Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса, попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

Обов'язок по сплаті витрат за проведення експертизи покладено на заявника експертизи на КП "Чугуїввода" ( а.с.109-111).

У зв*язку з несплатою вартості , комплексної комісійної технічної та економічної судової експертизи, експертиза була знята з провадження без виконання, а матеріали справи повернулися до господарського суду ( а.с. 218).

Ухвалою суду від 23.03.2018 року провадження у справі за № 922/2062/17 було поновлено та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. ( а.с.219-221).

19.04.2018 року до суду від КП" Чугуїввода" надійшло клопотання щодо зменшення розміру пені на 90 % у зв*язку з тяжким матеріальним становищем підприємства . В обгрунтування клопотання відповідачем був наданий баланс ( звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2017 року ( а.с.225-227) .

10.05.2018 року КП" Харківводоканал" надав заперечення на клопотання про зменшення розміру пені, з посиланням на наступне, так у відповідності до Статуту КП" Харківводоканал" підприємство виконує функції забезпечення екологічного благополуччя на території міста Харкова та всього Харківського регіону. Несплата споживачами платежів за надані послуги водопостачання та водовідведення ставить під загрозу забезпечення потреб населення питною водою нормативної якості та приводить до створення загрози розладу каналізаційних мереж та споруд м.Харкова. Так, відповідач заборгував значну суму боргу за надані послуги з відпуску води за період з 26.05.2015 року по 26.04.2017 року , яку почав взагалі не сплачувати з дати звернення позивача до суду ( а.с.237-238).

17.05.2018 року відповідач надав відзив на позов в якому заперечує проти заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не взято до уваги п. 4.1. договору № 16114 від 31.12.2009 року у відповідності до якого, облік обсягу отриманої води повинен проводитись тільки на підставі засобів обліку, тобто лічильника . Разом з тим, позивач порушив цю вимогу щодо обліку і частину платежів нарахував додатково до фактичних обсягів за період з 01.02.2016 року по 26.09.2016 року за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці за 2 доби, 6 годин та 15 хв., ( а.с.239).

Ухвалою суду від 21.05.2018 року судом закрито підготовче засідання та почато розгляд справи по суті ( а.с.246- 247).

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 21.05.2018 року до 06.06.2018 до 9 год. 30 хв.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача , всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

31.12.2009 року між Комунальним підприємством "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" ( позивач) та Комунальним підприємством "Чугуїввода" (абонент, відповідач) було укладено Договір на відпуск води № 16114 від ( а.с. 8-11).

Згідно рішення Харківської міської Ради від 12.01.2011р. за № 132/11 Комунальне підприємство "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" реорганізоване шляхом приєднання його до Комунального підприємства каналізаційного господарства " Харківкомуночиствод".

Згідно рішення Харківської міської Ради від 23.12.2011р. за № 577/11 Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" перейменоване на Комунальне підприємство "Харківводоканал" (далі - КП "Харківводоканал").

29.09.2011р., у зв'язку з реорганізацією Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" шляхом приєднання його до КП КГ "Харківкомуночиствод" та подальшим перейменуванням підприємства, сторони уклали додаткову угоду № 7273-ДС, виклавши преамбулу Договору в наступній редакції: "Договір про відпуск та споживання води № 16144 від 31.12.2009 року " вказали найменування сторін, а саме, Комунальне підприємство Каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" з одного боку та Комунальне підприємство "Чугуїввода", виклали п. 7.1 у наступній редакції : Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та дії до 31 грудня 2011 року. змінили банківські реквізити та юридичну адресу КП ВТП "Вода" ( а.с.16).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 16114 у вищевказаній редакції, позивач (КП "Харківводоканал") зобов'язався надавати відповідачу (споживачу) послуги з відпуску із системи централізованого питного водопостачання . Відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі проводити оплату послуг відповідно до затверджених тарифів на послуги централізованого водопостачання у строки та на умовах, передбачених цим Договором (п. 4.1. Договору).

Позивач свої зобов'язання виконав у повному обсязі - надав послуги з водопостачання , відпустивши воду відповідачу на об*єкти, що знаходяться на балансі, в експлуатації, обслуговуванні підприємства відповідно до додатку № 1 "Перелік об*єктів водоспоживання" , у межах дозволеного обсягу, встановленого відповідно до виконаних технічних умов.

Відповідно до обсягу відпущеної води із системи централізованого водопостачання та з урахуванням діючих тарифів, відповідачу за період з 26.06.2015 р. по 26.04.2017 р., включно, нарахована сума боргу в розмірі 8.866.065,98 грн. (розрахунок а. с. 19-22) та виставлені платіжні вимоги на цю суму, відповідно до ч. 1 ст. 198 ГК України та ст.ст. 13, 14 Закону України "Про поштовий зв'язок" (рахунки а. с. 33-52).

За змістом п. 4.1. договору, оплата наданих послуг та інших категорій платежів здійснюється споживачем щомісяця на підставі рахунків, затверджених тарифів за обсяги спожитої води , що визначені умовами цього договору , з урахуванням показників засобів обліку води. За узгодженням із позивачем, відповідач може робити розрахунки за воду іншим способом , не забороненим чинним законодавством. Відносини по розрахункам можуть здійснюватись на основі договірного списання коштів з рахунка відповідача у порядку, передбаченому законодавством тощо.

Як слідує з позовної заяви, відповідач вартість наданих позивачем послуг, в порушення умов п. 4.1. договору, не сплатив, внаслідок чого, сума основної заборгованості перед останнім становить 8.866.065,98 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахована пеня на підставі ст. 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", в сумі 266.243,31 грн., у відповідності до п. п. 6.1 договору.

Щодо заперечень відповідача про проведення донарахування в період з 01.02.2016 року по 26.09.2016 року що складає 2 доби, 6 годин та 15 хв. а за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці ( розрахунки проведені не за показниками лічильника, оскільки в цей час була відключена електрична енергія).

Так, судом встановлено , що на водопровідному вводі в м.Чугуїв Харківської області по вул. Полєва встановлений розходомір-тепловодолічильник "Енергомір 125" виробництва НПП "Енергомір", по показникам якого КП" Харківводоканал" проводить нарахування КП" Чугуїввода" за відпущену воду.

Розходомір був прийнятий в експлуатацію 01.02.2016 року з зазначенням параметрів.

Показання розходоміру від 26.09.2016 року було відображено в двухсторонньому акті, підписаного обома сторонами договору, позивачем та відповідачем , що відображено в письмових пояснення КП"Харківводоканал" ( а.с.88-89). Також, в акті зафіксовано зміни параметра Тс ( час відсутності мережі) , оскільки даний лічильник фіксує не тільки об*єм відпущеної води, але і час відсутності мережі , оскільки було відсутнє електроспоживання приладу обліку від джерела живлення , в цей період прилад обліку не працював та не фіксував об*єм води, що через нього проходив.

Таким чином, час відсутності мережі в період з 01.02.2016 року по 26.09.2016 року склав 2 доби , 6 годин та 15 хв., що фактично є безобліковим водокористуванням.

Правила користування є нормативно-правовим актом, який запроваджує порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначає взаємовідносини між підприємством питного водопостачання КП"Харківводоканал" та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території м.Харкова та області, отже, Правила користування є єдиним чинним нормативно-правовим актом, що встановлює механізм проведення розрахунків за холодну воду.

Відповідно до Правил користування їх дотримання є обов'язковою вимогою для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їх відомчої належності і форми.

У відповідності до п. 5.21,5.24,5.26 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, передбачено, 5.21. що зняття показів засобів обліку здійснюється представником виробника у присутності споживача або самим споживачем. Виробник перевіряє правильність зняття споживачем показів засобів обліку води та надання ним відомостей про обсяги і показники якості скинутих стічних вод.

Якщо перевіркою будуть встановлені розбіжності між показами засобів обліку та поданими споживачем відомостями, виробник проводить перерахунок кількості поданої питної води і обсягів скинутих стічних вод за період від попередньої перевірки до моменту виявлення розбіжності згідно з показниками засобів обліку.

Цей перерахунок здійснюється за умови, якщо виробником не було виявлено фактів штучного втручання в роботу засобів обліку, їх виходу з ладу або пошкодження пломб. Порядок та терміни зняття показів засобів обліку визначаються відповідно до договору.

Пунктом 5.24 Правил , передбачено Якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів.

Після закінчення зазначеного терміну, якщо вести облік води неможливо з вини виробника, подальше визначення обсягів водоспоживання здійснюється за нормами споживання.

Розрахунок донарахованих об*ємів використаної води був відображений в акті від 26.10.2016 року що зафіксував об*єм водоспоживання за період з 01.02.2016 року по 26.09.2016 року (238 діб) та склав 1316635 м 3 ( різниця за добу параметрів V= 00064013, тобто за добу за розрахунками позивача об*єм склав 1316635 м3/238 діб = 12502,50 м 3.

На підставі викладеного, позивачем було здійснено донарахування , за листопад 2016 року - 1031,55 м 3до показань розходоміра об*єм водоспоживання становив 147509 м 3, грудень 2016 - 1094,97 м 3 до показань розходоміра об*єм водоспоживання становив 150130 м.3 , квітень 2017 - 1086,3 м.3 до показань розходоміра становив 129270 м.3.

Кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником.

Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представниками позивача та відповідача. Абонент розраховується за послуги водопостачання та водовідведення у 7-денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів.

У разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у 5-денний термін з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання акта.

При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 та ст. 193 ГК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами, а зобов"язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.2 ст.20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно п. 5.2. Договору, за умови несплати або неповної сплати послуг у строки, встановлені цим Договором, споживачеві нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; з наведеного вбачається, що підставою для отримання оплати виконавцем є саме надана замовнику послуга.

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 р. № 190, визначено порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Поза тим, 10.01.2002 року було прийнято Закон Україну "Про питну воду та питне водопостачання", яким визначено правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання (сукупності технічних засобів, включаючи мережі, споруди устаткування), та що підлягав застосуванню у відповідних правовідносинах; існуючі нормативно-правові акти належало привести у відповідність з цим Законом.

За статтею 19 Закону Україну "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору; договір про надання послуг з питного постачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами. Підприємством питного водопостачання є суб'єкт господарювання, що здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного постачання , а споживачами питної води - юридичні або фізичні особи, які використовують питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Господарська діяльність у сфері питного водопостачання включає в себе централізоване водопостачання, питне водопостачання за допомогою пунктів розливу питної води, виробництво фасованої питної води, питне водопостачання за допомогою індивідуальних та колективних установок; забезпечення споживачів питної води централізованим водопостачанням здійснюється саме підприємствами питного водопостачання, як спеціальних суб'єктів господарської діяльності у сфері питного водопостачання. При цьому, підприємство питного водопостачання укладає договір щодо надання послуг питного водопостачання з споживачами, якими можуть бути підприємства, установи, організації, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням, підприємства, установи, організації, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного постачання та водовідведення, об'єднання співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельні кооперативи, інші об'єднання власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів, власники будинків, що перебувають у приватній власності.

За статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, є комунальними послугами. Виходячи з статті 13 вказаного Закону, перелік комунальних послуг, наведений у ній, не є вичерпним.

Учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виробник, виконавець; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач має право отримувати житлово-комунальні послуги від виконавця чи від виробника та зобов'язаний оплачувати їх у строки, встановлені законом чи договором. До прав виробника належить вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати від виконавців (стаття 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

З наведених вище положень законодавства вбачається, що особи - споживачі послуг питного водопостачання укладають договір щодо надання послуг питного водопостачання або для задоволення власних потреб, або для надання житлово-комунальних послуг з метою забезпечення власних потреб споживачів житлово-комунальних послуг в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, визначено порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України (тобто, сукупністю технічних засобів для водопостачання та водовідведення, що є комунальними) для виробників послуг централізованого постачання та осіб, що приєднані до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України, та з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод. Вказаними Правилами визначається, на чийому балансі мають перебувати мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, технологічні прилади на них, хто здійснює експлуатацію мереж холодного водопостачання та хто є відповідальним за стан технологічних мереж, порядок приєднання об'єктів до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення, здійснення обліку водопостачання та водовідведення та розрахунків за них.

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показів приладів обліку; вузли обліку повинні розташовуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу (пункти 3.1, 5.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України).

Договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання", Закону України "Про житлово-комунальні послуги"; істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно з яким до таких належать, зокрема, порядок вимірювання обсягів та якості наданих послуг, точка розподілу, в якій відбувається передача послуг.

На підставі 6.1 пункту Договору та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", за прострочення платежів позивачем за період з 01.12.2016 р. по 31.05.2017 р. була нарахована відповідачу пеня у розмірі 266.243,31 грн. ( а. с.23-24).

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 9.132.309,29 грн., у т.ч.: борг за послуги водопостачання - 8.866.065,98 грн., пеня - 266.243,31 грн..

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені на 90 %, судом встановлено наступне, що відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання , господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 ЦК України і статтею 233 ГК України. У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню.

Господарський суд погоджується , що майновий стан сторін, стан розрахунків та соціальна значущість обох підприємств мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

Так, судом враховано, що на КП"Харківводоканал" покладено обов'язок безперебійно постачати воду споживачам протягом всього сезону, а у зв'язку із низькою платоспроможністю значної кількості кінцевих споживачів води ( населення), особливо фізичних осіб, відсутністю коштів, підприємство позбавлене можливості відключити споживача КП"Чугуїввода" від водопостачання. Також суд враховує , що відповідач є бюджетна установа, фінансування проводиться не в повному об*ємі, даний фінансовий стан склався не з вини відповідача, а внаслідок об*єктивних обставин та прогалин в законодавстві, головним яких є неодночане підняття тарифів на послуги на в послуги з водопостачання КП" Харківвіводокнаал" та КП" Чугуївода".

Важке матеріальне становище відповідача підтверджено Звітом про фінансовий стан на 31 грудня 2017р.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

В силу ст. 74 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 74 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати послуг, наданих позивачем, у спірний період, доказів належного виконання умов договору, у строки встановлені договором, суду не надав, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі щодо суми основного боргу в розмірі 8.866.065,98 грн. Щодо зменшення пені , суд задовольняє клопотання КП" Чугуїввода" частково, зменшуючи пеню на 50 %, що становить до стягнення 133.121,65 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Чугуїввода" (Харківська обл., м . Чугуїв, вул.Щорса,61 р/р 291 в ПАТ КБ" Правекс-банк" м.Київ, МФО 321983, ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" ( м. Харків, вул. Шевченко, 2 р/р в ПАТ" Мегабанк" МФО 351629, код 03361715) суму основного боргу 8.866.065,98 грн. за послуги водопостачання та пені 133.121,65 грн. судовий збір 136.984,64 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексу. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 14.06.2018 р.

Суддя Л.С. Лаврова