18.06.2018Справа № 910/2651/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи
за позовом приватного підприємства «СВ»
до товариства з обмеженою відповідальністю «АКСОН ШИППІНГ»
про стягнення 28 299,81 грн.
за участю представників сторін:
від позивача не з'явився,
від відповідача Степанченко Д.А. - представник (довіреність б/н від 16.03.2018)
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/2651/18 за позовом приватного підприємства «СВ» (далі - ПП «СВ», позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «АКСОН ШИППІНГ» (далі - ТОВ «АКСОН ШИППІНГ», відповідач) про стягнення 28 299,81 грн., з яких: 21 600,00 грн. - основний борг, 2 740,54 грн. - пеня, 478,45 грн. - 3% річних, 1 968,82 грн. - інфляційна складова боргу, 1 512,00 грн. - штраф.
Позовні вимоги були обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов'язку оплатити послуги з користування обладнанням, надані позивачем протягом березня-червня 2017 року за договором про надання послуг № СВ-01/2-Д від 06.02.2017.
Рішенням господарського суду міста Києва від 29.05.2018 позов ПП «СВ» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «АКСОН ШИППІНГ» основний борг у розмірі 21 600,00 грн., пеню в розмірі 2 668,93 грн., 3% річних в розмірі 478,45 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 1 968,82 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 757,54 грн.

Разом з тим, під час прийняття рішення господарським судом невирішеним залишилось питання про стягнення штрафу в розмірі 1 512,00 грн.

У зв'язку з цим, ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2018 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/2651/18 на 18.06.2018.

У судовому засіданні 18.06.2018 представник відповідача надав усні пояснення щодо обставин справи, проти задоволення позовної вимоги про стягнення штрафу заперечував.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду направив клопотання про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні 18.06.2018 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення по справі № 910/2651/18 суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями п. 3.3 укладеного сторонами договору про надання послуг № СВ-01/2-Д від 06.02.2017 (далі - договір) визначено порядок та термін (строки) здійснення плати за користування обладнанням, а саме - замовник (відповідач) сплачує грошові кошти, вказані в п. 3.1. цього договору, щомісячно не пізніше 10 чиста наступного за минулим місяцем шляхом перерахування всієї необхідної суми на розрахунковий рахунок виконавця (позивача) згідно з виставленим рахункам.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач плату за користування обладнанням, наданим позивачем, за період з березня по червень 2017 року не оплатив, відтак допустив порушення зобов'язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що за недотримання строків сплати замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення з урахуванням офіційного курсу інфляції і 3% річних. При простроченні більше, ніж 30 днів, стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013, та правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах вiд 06.06.2012 по справi № 6-49цс12, вiд 30.10.2013 по справi № 6-59цс13, застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання не передбачено законом, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, при тому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. У останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Перевіривши розрахунок штрафу, наданий позивачем, суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору. Таким чином, вказана позовна вимога підлягає задоволенню в розмірі, заявленому позивачем, а з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 1 512,00 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1 512,00 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АКСОН ШИППІНГ» (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 1-А, офіс 295, ідентифікаційний код 40429389) на користь приватного підприємства «СВ» (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Московська, буд. 16А, ідентифікаційний код 13922572) штраф у розмірі 1 512,00 грн. (одна тисяча п'ятсот дванадцять грн. 00 коп.).

2. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 20.06.2018.

Суддя О.Г. Удалова