РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2018Справа № 910/17189/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 304854,73 грн.

за участі представників:

від позивача - Кубрак О.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Весельська Т.В. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 304854,73 грн. заборгованості за Договором підряду №№27-09/2016УЗ-ПБМГ (ПЗ/Л-161075/НЮ) від 28.09.2016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відповідач взяв на себе зобов'язання зі своєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт, проте останнім було порушено графік оплат, зокрема відповідачем не було сплачено попередню оплату за договором. У зв'язку з несплатою відповідачем суми авансового внеску, подальше виконання робіт за договором є неможливим з вини відповідача, при цьому у позивача виникло право на підставі положень п.2 ст.850 ЦК України на отримання оплати за фактично виконані роботи. Так, позивач зазначає, що останнім було виконано етап робіт з відновлення ізоляційного покриття трубопроводів та надано сертифікати якості на використані матеріали на підтвердження чого позивачем було направлено відповідачу акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3, відповідно до яких загальна вартість фактично виконаних позивачем робіт становить 265335,80 грн. Розрахунки за виконані роботи відповідач мав провести у строк до 17.02.2017, проте останнім не було виконано взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 265335,80 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість 19562,10 грн. пені, 4514,33 грн. 3% річних та 15442,50 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов в повному обсязі заперечив проти задоволення позовних вимог зазначивши, що позивач розпочав виконання обумовлених договором робіт із порушення погоджених сторонами строків. Крім того, акти виконаних робіт форми КБ-2в та КБ-3 були отримані відповідачем 04.01.2017, тобто вже після закінчення терміну дії договору. Також відповідач вказав, що на 2017 рік не було передбачено видатків замовника на проведення вказаних робіт, у зв'язку з чим видатки замовника були зменшені до нульового значення, що призвело до неможливості оплати вартості орбіт відповідно до договору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» (підрядник) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (замовник) було укладено Договір підряду №27-09/2016УЗ-ПБМГ (ПЗ/Л-161075/НЮ) відповідно до умов якого підрядник зобов'язується на свій ризик виконати у встановлений строк завершити роботи по монтажу інженерних мереж, заповнення системи хладогентом та пусконалагоджувальні роботи по запуску системи кондиціонування на вокзалі ст. Київ - Пасажирський, підключити до електромережі (далі по тексту - роботи) відповідно до умов договору, а замовник зобов'язується надати підрядникові фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи (п.1.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, сторони обумовили початок робіт з моменту підписання договору та надання замовником фронту робіт.

Відповідно до п.3.1 Договору, загальна ціна договору на момент підписання становить 1618800 грн., в тому числі ПДВ згідно додатку №2. Аванс за договором складає 50% вартості договору і становить 809400 грн., у тому числі ПДВ.

Розрахунки за договором, згідно п.4.1 Договору, здійснюються в безготівковій формі, відповідно графіку вказаному в додатку №1.

Відповідно до п.4.2 Договору, підрядник надає замовнику форми КБ-2в, КБ-3 до 30 числа звітного місяця. Розрахунки між підрядником і замовником провадяться протягом 30 банківських днів з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (п.4.3 Договору).

У відповідності до п.5.1 Договору, забезпечення виконання робіт матеріалами, технологічним, енергетичних, електротехнічним та іншим устаткуванням покладається на підрядника.

Згідно з п.6.1.4 Договору, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків у разі, якщо підрядник не береться за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим.

Згідно з п.6.2.2, 6.2.3, 6.2.4 Договору, замовник зобов'язаний надати підряднику не пізніше як за 1 добу до початку робіт будівельний майданчик, погоджену в установленому порядку виконавчу документацію та виконавчі схеми протягом трьох робочих днів після підписання договору, приймати та оплачувати роботи, виконані підрядником, відповідно до наданих форм КБ-2в, КБ - 3.

За умовами п.6.3.1 Договору, підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими, про що підрядник повинен без затримки письмово сповістити замовника з обґрунтуванням негативного впливу окремих обставин на затримку виконання робіт.

Згідно з п.6.4.1 Договору, підрядник зобов'язаний своїми силами та засобами виконати всі роботи в об'ємі і строки, передбачені умовами договору, кошторисом і здати роботи замовнику в стані, що відповідає проектній документації.

Розділом 8 договору сторонами був визначений порядок прийняття робіт. Так, згідно п.8.3 Договору приймання робіт здійснюється відповідно до чинного порядку і оформлюється актом, в якому вказуються всі претензії до виконаних робіт. Усунення недоліків здійснюється силами і за рахунок підрядника в обумовлений сторонами строк.

Якщо при здачі - прийманні робіт виявляються суттєві недоробки, які виникли з вини підрядника, акт приймання виконаних підрядних робіт не підписується, і замовник може утримати вартість неякісно виконаних робіт. Утримані суми перераховуються протягом 30 банківських днів з дати усунення підрядником всіх виявлених порушень (п.8.5 Договору).

У пункті 11.2 Договору, сторонами погоджено, що у випадку порушення погоджених строків здачі робіт, несвоєчасного усунення недоробок, що виникли з вини підрядника, виявлених при прийманні робіт, підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від вартості невиконаних робіт за кожний день затримки.

Пунктом 11.3 Договору, сторони узгодили, що у випадку прострочення терміну оплати платежів (за винятком утримання сум на час усунення підрядником виявлених недоліків), вказаних в п. 4.3 договору, замовник зобов'язується сплатити підряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від простроченої суми за кожний день затримки.

Відповідно до п.11.7 Договору, в разі порушення графіків виконання робіт виконавець повертає замовнику аванс та додатково сплачує штраф у розмірі 5% від суми неосвоєного авансу.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016, але в будь - якому випадку, до повного виконання зобов'язань (п.15.1 Договору).

В Додатку №1 договору сторони погодили графік фінансування робіт за договором, яким встановили, що роботи по встановленню опалювальних, вентиляційних систем і систем кондиціонування повітря виконуються наступними етапами:

1 етап - технічне обстеження існуючої системи (комплекс), оплата вартості робіт у жовтні 2016 року становить 0%;

2 етап - закупка матеріалів, за яку вноситься аванс у жовтні 2016 року в розмірі 50% вартості робіт;

3 етап - реалізація проекту з оплатою вартості виконаних робіт у листопаді 2016 року в розмірі 30% та у грудні 2016 року в розмірі 10%;

4 етап - пуско-налагоджувальні роботи з оплатою вартості робіт у грудні 2016 року в розмірі 10 %.

В додатку №2 договору сторони погодили графік виконання робіт, яким встановили, що:

- технічне обстеження існуючої системи та інструментальне обстеження існуючої системи здійснюється за 10 календарних днів в першій декаді жовтня 2016 року;

- заправка системи азотом (перевірка герметичності) здійснюється за 5 календарних днів у другій половині другої декади жовтня 2016 року;

- відновлення ізоляційного покриття трубопроводів здійснюється за 10 календарних днів другої декади жовтня 2016 року;

- монтаж захисного кожуху здійснюється за 10 календарних днів третьої декади жовтня 2016 року;

- заправка системи фреоном здійснюється за 5 календарних днів другої половини третьої декади жовтня 2016 року;

- електромонтажні роботи «Конкорс» здійснюються за 10 календарних днів першої декади листопада 2016 року;

- заміна між блочної кабельно - провідникової продукції «Конкорс» здійснюється за 5 календарних днів другої половини першої декади листопада 2016 року;

- пробний пуск системи «Конкорс» здійснюється за 5 календарних днів першої половини другої декади листопада 2016 року;

- монтаж кабельно-провідникової продукції в підвальних приміщеннях вокзалу здійснюється за 20 календарних днів другої та третьої декад листопада 2016 року;

- електромонтажні роботи «Вокзал» та заміна між блочної кабельно-провідникової продукції «Вокзал» здійснюються за 10 календарних днів першої декади грудня 2016 року;

- підключення силових ліній та підключення обладнання здійснюється за 10 календарних днів другої декади грудня 2016 року;

- пусконаладка «Вокзал» та пусконаладка «Конкорс» здійснюється за 10 календарних днів третьої декади грудня 2016 року.

Приймання робіт з пусконаладки здійснюється після запуску системи кондиціонування та тестування протягом 48 годин безперебійної роботи при температурі навколишнього середовища +20 ° С та вище.

В додатку №3 до договору сторонами був погоджений Об'єктний кошторис №2-1 складений в поточних цінах станом на 26.09.2016, відомість трудомісткості і заробітної плати до об'єктного кошторису № 2-1, локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю № 2-1-1, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-2 на монтажні роботи, локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-3 на пусконалагоджувальні роботи та підсумкова відомість ресурсів.

Так, звертаючись із розглядуваним позовом до суду, позивач зазначив, що у відповідності до умов укладеного між сторонами договору останнім було виконано роботи на загальну суму 265335,80 грн. проте відповідачем не здійснено оплату вказаних орбіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2016 позивач надав відповідачу заяву вих.№2510/16-1 від 25.10.2016, в якій зазначав, що станом на момент складення заяви ним були виконані роботи з технічного і інструментального обстеження існуючої системи, та виконуються роботи по відновленню ізоляційного покриття трубопроводів, згідно графіку виконання робіт та просив для подальшого виконання робіт та комплектації об'єкту обладнанням і матеріалами найближчим часом перерахувати авансовий платіж в сумі 809400,00 грн.

26.10.2016 позивачем було складено Акт №2610/16 технічного та інструментального обстеження змонтованої частини систем холодопостачання систем вентиляції та кондиціонування Центрального вокзалу та «Конкорсу» згідно проектам 12645/НЮ/1-2-ОВ, 12645/НЮ/2-2-ОВ.

В порушення умов укладеного між сторонами договору, в жовтні 2016 року та в подальшому відповідач аванс в розмірі 809400 грн. позивачу не перерахував, і доказів іншого матеріали справи не містять.

В листопаді 2016 року підрядник звернувся до замовника із листом вих.№10-11/2016 від 11.11.2016, в якому звертав увагу замовника на право у відповідності до п.6.3.1 договору не братися за роботу, та зупинити розпочату роботу у випадку несплати авансу за договором, зазначав, що несплата авансу унеможливлює виконання робіт за договором. Пізніше, підрядник звернувся до замовника із заявою вих.№21-11/2016 від 21.11.2016, якою повідомив про призупинення виконання робіт за договором на підставі п.6.3.1 договору, у зв'язку з несплатою замовником авансу.

Супровідним листом вих.№29-12/2016 від 29.12.2016 (отриманий замовником 04.01.2017) підрядник надав замовнику акти виконаних робіт за формою КБ-3, КБ-2в на загальну суму 265335,80 грн. для затвердження, які підписані замовником не були і доказів іншого матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що з боку замовника не надходило жодних зауважень чи заперечень щодо виконаних робіт, однак відповідачем не оплачено виконані позивачем роботи.

Із матеріалів справи вбачається, що 02.08.2017 позивачем було направлено відповідачу претензію з проханням прийняти виконані роботи, підписати надіслані акти приймання виконаних робіт та сплатити вартість фактично виконаних робіт в розмірі 265335,80 грн., а також 30764,32 грн. пені, 3511,15 грн. 3% річних та 7747,78 грн. інфляційних втрат. Проте вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 2 статті 850 Цивільного кодексу України визначено, що якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору.

У відповідності до положень ст.879 Цивільного кодексу України матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Статтями 843, 854 Цивільного кодексу України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як стверджує позивач, відповідач не належним чином виконав умови укладеного між сторонами договору, не здійснивши проведення попередньої оплати у встановлені договором терміни, у зв'язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти за фактично виконані роботи, а саме за роботи з технічного обстеження існуючої системи (комплекс); інструментальне обстеження існуючої системи; заправка системи азотом (перевірка герметичності); відновлення ізоляційного покриття трубопроводів; монтаж захисного кожух, а також роботи з відновлення ізоляційного покриття трубопроводів.

В той же час, судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 01.06.2017 у справі №910/123/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» про стягнення заборгованості 846965,03 грн. та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» про стягнення 101917,87 грн., первісні позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська Залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» заборгованість у сумі 809400 грн. зі сплати авансу, 3 % річних у сумі 3991,56 грн., інфляційні втрати у сумі 4058,09 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 12261,74 грн. та 20268,18 грн. адвокатських витрат. В задоволенні інших первісних позовних вимог відмовлено. Разом з тим, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні, господарським судом міста Києва встановлено факт неналежного виконання сторонами умов укладеного між ними Договору підряду №27-09/2016УЗ-ПБМГ (ПЗ/Л-161075/НЮ) від 28.09.2016 як з боку позивача, так і відповідача у справі, зокрема позивачем (підрядником) несвоєчасно розпочато виконання обумовлених договором робіт, відповідно до графіку виконання робіт, а відповідачем (замовником) відповідно до графіку, своєчасно не сплачено аванс.

Вказане рішення господарського суду міста Києва було залишене в силі постановою Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/123/17.

Верховний Суд у вказаній постанові підтримав обставини, викладені у рішенні господарського суду міста Києва від 01.06.2017 у справі №910/123/17, крім того зазначив, про відсутність підстав вважати зобов'язання за Договором припиненими, оскільки, як встановлено судами, пунктом 15.1 Договору сторони погодили, що він діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань, що відповідає положенням статті 599 ЦК України, за якою зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Сам факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов'язку.

Як вказано в ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2017 у справі №910/123/17, яке набрало законної сили у встановленому порядку, преюдиційне значення для даної справи. Відтак, не потребує доказуванню при розгляді цієї справи встановлений у вказаному судовому рішенні факт неналежного виконання взятих на себе зобов'язань як позивачем, в частині своєчасного виконання робіт відповідно до графіку, так і відповідачем в частині своєчасної сплати авансу.

Разом з тим, судом встановлено, що при зверненні до суду із розглядуваним позовом, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, за фактично виконані роботи, які відповідно до погодженого між сторонами графіку виконання робіт, мали бути виконанні в період сплати відповідачем першого авансового платежу в розмірі 50% від загальної вартості договору. При цьому зазначає, що враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, зокрема в частині сплати авансового платежу за договором, подальше виконання робіт за договором є неможливим, внаслідок дій замовника, у зв'язку з чим у позивача на підставі положень ч.2 ст850 ЦК України виникло право на сплату йому вартості фактично виконаних робіт.

Проте, враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 17.08.2017 залишено без змін рішення суду першої інстанції від 01.06.2017 у справі №910/123/17, яким стягнуто з відповідача суму авансового платежу за договором та встановлено чинність зазначеного договору, авансовий платіж підлягає сплаті на підставі зазначеного рішення суду (зокрема і у примусовому порядку в ході здійснення виконавчого провадження), а договір підлягає подальшому виконанню сторонами відповідно до його умов.

Разом з тим, як вбачається зі змісту договору та додатків до договору, зокрема графіку виконання робіт та графіку фінансування робіт, сторони погодили оплату вартості робіт з реалізації проекту у листопаді-грудні 2016 року, тобто після виконання всіх монтажних робіт з реалізації проекту.

Отже, враховуючи те, що укладений між сторонами договір є чинним і має виконуватись відповідно до його умов, авансовий платіж за вказаним договором стягнуто з відповідача на підставі рішення суду, роботи за договором щодо етапу «реалізація проекту» позивачем у повному обсязі не виконано, що не заперечується представником позивача, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем обставин, які б свідчили про неможливість подальшого виконання робіт за договором та надавали б позивачу право на отримання оплати фактично виконаних робіт відповідно до положень ч.2 ст.850 ЦК України, до закінчення повного виконання робіт та передачі їх у встановленому порядку замовнику, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача основної заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих на вказану заборгованість пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Крім того, матеріали справи не містять всіх належних доказів виконання робіт позивачем, вартість яких останній просить стягнути з відповідача, зокрема лист №11-11/2016 від 11.11.2016 містить посилання на сертифікати якості на використані матеріали, проте вказані сертифікати суду не надані.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 26.06.2018

Суддя Я.В. Маринченко