ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 червня 2018 р. Справа № 903/193/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська панчішна компанія"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Континіум-Трейд" в особі Київської філії ОСОБА_1 "Континіум-Трейд"

про стягнення 10419,95 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач - ОСОБА_1 "Українська панчішна компанія" ставить вимогу стягнути з відповідача ОСОБА_1 "Континіум-Трейд" в особі Київської філії ОСОБА_1 "Континіум-Трейд" 10419,95 грн., з них 9009,84 грн. заборгованості за поставлений товар, 933,08 грн. пені, 393,56 грн. інфляційних та 93,31 грн. процентів річних.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № 41пк16 від 01.03.2016 року в частині оплати товару.

При правовому обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на норми ст. ст. 526, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 343 ГК України.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 26.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 "Українська панчішна компанія" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.04.2018 року.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року було відкладено підготовче засідання на 03.05.2018 року, зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 26.03.2018 року.

Ухвалою суду від 03.05.2018 року було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 12.06.2018 року, зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 26.03.2018 року.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 25.06.2018 року.

25.06.2018 року позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву № 04-22.06.18 від 22.06.2018 року про розгляд справи за відсутності представника позивача. В заяві зазначив про те, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 25.06.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 777.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2016 року між ОСОБА_1 "Українська панчішна компанія" (Постачальник) та ОСОБА_1 Континіум-Трейд (Покупець) було укладено договір поставки № 41пк16 (а.с. 12-19).

На виконання даного договору 04.05.2016 року позивачем відповідачу було поставлено товар на загальну суму 13 545,36 грн., що підтверджується накладною № Е00000475 від 04.05.2016 року.

Частина поставленого товару була повернута відповідачем, на суму 4 535,52 грн.

Відповідач свої зобовязання по договору в частині оплати товару виконав частково, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 9 009,84 грн.

01.11.2017 року позивачем було надіслано претензію № 20/17 від 01.11.2017 року відповідачу, яка залишена відповідачем без відповіді.

17.11.2017 року відповідач надіслав позивачу відповідь на претензію, в якій вказав про часткову сплату заборгованості 11.10.2017 року в розмірі 3000 грн., проте, кошти повернулись у звязку з відсутністю рахунку, просив вказати правильні банківські реквізити. Однак в подальшому відповідач не здійснив жодних проплат в погашення заборгованості перед позивачем.

За загальними нормами ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за ст.712 ЦК України договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами договору поставки, а саме п.8.2.1. Покупець здійснює оплату за поставлений товар, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 7 календарних/банківських днів з моменту поставки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача в сумі 9009,84 грн., а тому вимога позивача про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 9009,84 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Щодо стягнення з відповідача 933,08 грн. пені суд зазначає наступне.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що в разі невчасної оплати покупцем поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення від вартості поставленого, але несплаченого товару, за кожен день прострочення.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені (а.с.5) за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань по договору, а саме в частині оплати за отриманий товар, дійшов висновку, що нарахування пені в сумі 933,08 грн. є вірним, а тому вимога позивача є правомірною та підлягає задоволенню. Відповідачем контррозрахунку пені не надано.

Щодо стягнення з відповідача 93,31 грн. 3% річних та 393,56 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.5) за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань по договору, а саме в частині оплати за отриманий товар, дійшов висновку, що нарахування 3% річних в сумі 93,31 грн. та інфляційних втрат в сумі 393,56 грн. є вірними, а тому є правомірним та підлягають стягненню з відповідача. Відповідачем контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат не надано.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1762 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.526,610,612,655,692,712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Континіум Трейд (43000, м.Луцьк, пр. Соборності,43, ідентифікаційний код 33170637) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська панчішна компанія" (79032, Львівська область, м. Львів, вул. Пасічна, 93, ідентифікаційний код 32894162) 9 009 грн. 84 коп. заборгованості, 933 грн. 08 коп. пені, 93 грн. 31 коп. трьох процентів річних, 393 грн. 56 коп. збитків, завданих інфляцією, а також 1762 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

26.06.2018 року

Суддя С. В. Костюк