РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"21" червня 2018 р. Справа № 906/489/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Миханюк М.В.

судді Огороднік К.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року (повний текст складено 24.01.2018) у справі № 916/489/17 (суддя Машевська О.П.)

за позовом Житомирської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Широкопояс Ольги Михайлівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

про визнання договору оренди земельної ділянки №211 від 06.08.2015р. недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року у справі №906/489/17 в позові Житомирської міської ради до Фізичної особи-підприємця Широкопояс Ольги Михайлівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі від 06.08.2015 - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13 березня 2018 року у справі №906/489/17 апеляційну скаргу Житомирської міської ради на рішення господарського суду Житомирської області від 18.01.2018 у справі №906/489/17 - залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 в порядку ч.1 ст.254 ГПК України звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Також просить виключити з мотивувальної частини рішення господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року та постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 13 березня 2018 року висновки про те, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Крім того, апелянтом також подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з посиланням на те, що про оскаржуване рішення останній дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 13 квітня 2018 року. Вказані обставини скаржник просить визнати поважними та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши подану апеляційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (частина перша статті 254 ГПК України).

Частиною першою статті 272 ГПК України встановлено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обгрунтована, зокрема, тим, що судом першої інстанції та апеляційним судом було вирішено питання щодо його прав шляхом встановлення преюдиційних фактів, які можуть бути використані для виведення майна боржника з-під арешту та призведе до неможливості стягнення з ОСОБА_3, як боржника, на користь ОСОБА_1, як стягувача, боргу шляхом звернення стягнення на майно.

Як вбачається, предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №211 від 06.08.2015р.

При цьому, сторонами спірного договору є Житомирська міська рада (позивач) і ФОП Широкопояс Ольга Михайлівна (відповідач).

Таким чином, враховуючи викладене, саме лише посилання скаржника на те, що встановлення в оскаржуваному рішенні фактів призведе до неможливості стягнення з ОСОБА_3, як боржника, на користь ОСОБА_1, як стягувача, боргу, який виник по іншим правовідносинам, не свідчить про порушення оскаржуваним рішенням його прав та обов'язків. Вирішення питання щодо виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 02 жовтня 2013 року у справі №296/3814/12-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 145 360,00 грн. має інший порядок розгляду та визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів приймає до уваги висновки Верховного Суду, що за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, які не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. (Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 у справі №910/20190/16)

З оскаржуваного судового рішення не вбачається вирішення питання про права, інтереси та обов'язки ОСОБА_1, а останній не є учасником правовідносин, які розглядалися у даній справі. Немає правового зв'язку між розглядуваним предметом спору у даній справі - про визнання недійсним договору оренди землі від 06.08.2015, укладеним між Житомирською міською радою і Фізичною особою-підприємцем Широкопояс Ольгою Михайлівною, та правовідносинами, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Таким чином, посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення безпосередньо стосується його прав, відхиляються колегією суддів, як безпідставні.

Крім того, судова колегія враховує, що постановою Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №906/489/17 касаційну скаргу Житомирської міської ради залишено без задоволення; рішення господарського суду Житомирської області від 18.01.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 у справі №906/489/17 залишено без змін.

При цьому, Верховним Судом в постанові зазначено, що судами обґрунтовано зауважено, що не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди скасування реєстрації права приватної власності на майно за відповідачем, оскільки таке скасування відновлює врегульований нормами статей 69, 70, 71 Сімейного кодексу України режим спільної сумісної власності подружжя відповідача та третьої особи на майно, яке розташоване на земельній ділянці, що передана відповідачу у користування за договором оренди.

За таких обставин, повторний апеляційний перегляд рішення суперечить принципу остаточності рішення, тобто неприпустимості повторного вирішення спору, що вже вирішений, що є складовою принципу правової певності - одного з головних аспектів верховенства права передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.5 ст.272 ГПК України, суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що права апелянта оскаржуваним рішенням не порушені і рішення стосовно його прав, обов'язків та інтересів судом не приймалось, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, вже були предметом розгляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення ОСОБА_1 матеріалів апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами на підставі частини п'ятої статті 272 ГПК України.

З огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року у справі №906/489/17 підлягає поверненню в зв'язку з відмовою у відкритті апеляційного провадження на підставі ч.5 ст.272 ГПК України, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення не розглядається.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 254, 261, 272 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі №906/489/17 на рішення господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року.

2. Матеріали апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 18 січня 2018 року у справі №906/489/17 разом з доданими матеріалами повернути заявнику.

3. Копію даної ухвали надіслати всім учасникам у даній справі.

4. Матеріали справи №906/489/17 повернути до господарського суду Житомирської області.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Огороднік К.М.