РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2018Справа № 910/4432/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свротрейд Бізнесгруп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профметалбуд" про стягнення 99 085,17 грн., за участю представників позивача - Давиденка P.O., довіреність №б/н від 24.10.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення вартості непоставленого товару за договором на поставку №26 від 11.06.2015 року у розмірі 99 085,17 грн. на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 202-236, 256-268, 509-545, 610-697,712 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та ст. ст. 1, 2, 4, 173-188 Господарського кодексу України.

Позов мотивований тим, що позивачем було сплачено виставлені відповідачем на оплату товару рахунки, проте, відповідачем не виконано взяті на себе зобов'язання з поставки товару позивачеві на вказану суму.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 23.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2018 року відкладено розгляд справи на 20.06.2018 року.

20.06.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Бізнесгруп» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профметалбуд» (постачальник) було укладено договір поставки № 26 (надалі - договір) відповідно до умов договору (п. 1.1. договору) покупець доручає, а постачальник, прийняв на себе зобов'язання із виготовлення та поставки товару покупцю.

Відповідно до п. 3.2. договору оплата за замовленням здійснюється в два етапи - передоплата в розмірі 50 (п'ятидесяти) відсотків замовлення та оплата залишкової частини в розмірі 50 (п'ятидесяти) відсотків після підписання Акта приймання-передачі сторонами.

Згідно п. 3.3. договору термін поставки продукції встановлюється на кожне замовлення окремо за погодженням сторін, строк виконання замовлення обчислюється з дня, наступного після виконання передоплати згідно п. 3.2. даної угоди.

Пунктом 3.4. договору обумовлено, що у виняткових випадках постачальник має право перенести терміни поставки продукції, але не більше ніж на 7 робочих днів, при цьому попередньо сповістивши покупця про зміни не пізніше, ніж за 3 дні до зазначеної дати. За прострочення поставки продукції більш ніж на 7 робочих днів постачальник оплачує покупцеві неустойку в розмірі 0,1% за кожен день прострочення від вартості даного договору, крім випадків, пов'язаних з форс-мажорними обставинами.

Відповідачем було виставлено позивачеві рахунок-фактуру № СФ-000026 від 02 вересня 2015 року на суму 4 160,16 грн., та рахунок-фактуру № СФ-000027 від 25 вересня 2015 року на суму 102 291,49 грн., що були повністю сплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача, які містяться в матеріалах справи.

Позивачем було направлено відповідачеві листа №58 від 17.05.2018 року з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 99 085,17 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до положень ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів узгодження сторонами терміну поставки товару у відповідності до п. 3.3. договору, або доказів направлення позивачем відповідачу вимоги про поставку товару у відповідності до вимог ст. 530 ЦК України позивачем суду не надано.

Згідно частини 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено факту порушення відповідачем взятого на себе зобов'язання з виготовлення та поставки товару позивачеві відповідно до умов договору на поставку №26 від 11.06.2015 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, і тому в позові про стягнення з відповідача 99 085,17 грн. слід відмовити.

Судовий відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.06.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна