ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 Справа № 904/1686/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниці "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення недостачі в розмірі 2 524,82 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниці "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заподіяної шкоди при перевезенні вантажу в розмірі вартості недостачі 2 524 грн. 82 коп.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 ГПК України, ухвалою суду від 26.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач надав відзив на позов, за змістом якого проти завалених вимог заперечував, посилаючись на те, що відправник не вжив належних заходів щодо забезпечення вантажу.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору перевезення, за залізничною накладною № 49519382 від вантажовідправника ПАТ "МК "Азовсталь" на адресу Позивача 23.04.2017 року у вагоні №53081451 надійшов коксовий горішок.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції в кількості 1 560 кг. З урахуванням норми недостачі - 2% вартість вагової недостачі склала загальну суму 2 524 грн. 82 коп.

Недостача продукції документально підтверджена комерційним актом.

Згідно опису комерційного акту № 463003/109/65 від 19.04.17 року: у доповнення до акту загальної форми № 318,288 від 19.0452017 станції Палоги була проведена перевірки маси вантажу. Фактична маса брутто вагона склала 69040 кг., тара вагона з перевізного документа 22 300 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 48300 кг. Фактична маса вантажу нетто 46740 кг, що менше документу на 1 560 кг. При комерційному огляді виявлено навантаження навалом, шапкою, вище рівня бортів вагона 40-50 см., вантаж маркований білими поперечними смугами вапном. Над 2 люком з північної сторони за рухом поїзда присутня виїмка розміром: довжиною 2м, шириною 1,5 м, глибиною 0,5 м над 6,7 люками з північної сторони присутня виїмка розміром: довжиною 2 м, шириною 2,5 м, глибиною 0,5 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Вагон у технічному відношенні справний люка, двері зачинені.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу у розмір 2 524,82 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (надалі - Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

В матеріалах справи містяться рахунок на оплату товару та платіжне доручення, що підтверджують оплату товару (а.с.а.с. 13-14).На підставі яких позивачем було визначено вартість вантажу.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п. 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п. 27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок суми недостачі по комерційному акту № 463003/109/65 від 19.04.2017 року сума недостачі складає 2 524 грн. 82 коп. (а.с.15).

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в повному обсязі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310, ) 2 524 грн. 82 коп. недостачі заподіяної про перевезенні вантажу, 1 762 грн. 00 коп. витрати зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.06.2018

Суддя О.В. Ліпинський