КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р. Справа№ 911/2574/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від першого відповідача - представник не прибув;

від другого відповідача - представник не прибув;

від третього відповідача - Карпінський С.В., адвокат, довіреність № 19/3-02/80 від 20.04.2018;

від третьої особи 1 - Кравчук А.С., адвокат, ордер №000027 від 10.01.2018;

від третьої особи 2 - Звада Р.В., довіреність № 18-0014/19787 від 06.04.2018;

від третьої особи 3 - Голік О.А., довіреність № 27-26501/17 від 27.12.2017,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.04.2018 про зупинення провадження у справі №911/2574/17 (суддя Бабкіна В.М.) за позовом публічного акціонерного товариства "Златобанк" до Державного підприємства "СЕТАМ", Відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними та скасування результатів прилюдних (електронних) торгів.

встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Златобанк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "СЕТАМ", Відділу примусового виконання рішень департаменту "Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України" про визнання прилюдних (електронних) торгів недійсними та скасування результатів прилюдних (електронних) торгів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2018 зупинено провадження у справі № 911/2574/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду міста Києва № 910/11969/16.

При прийнятті вказаної ухвали, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що від рішення у справі № 910/11969/16 фактично залежить обґрунтованість (чи не обґрунтованість) позовних вимог ПАТ "ЗЛАТОБАНК" у даній справі, а питання дійсності (недійсності) договору іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. є одним із факторів, що визначають правове становище ПАТ "ЗЛАТОБАНК" щодо спірного майна та обґрунтованість його позиції і підставність звернення до суду з даним позовом про визнання недійсними прилюдних (електронних) торгів щодо цього майна.

Не погодившись із вказаною ухвалою, публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розгляд справи № 910/11969/16 не перешкоджає розгляду даної справи, оскільки вказані справи не є пов'язаними. Отже, на думку скаржника, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження, як неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

В судовому засіданні 13.06.2018 представник апелянта - третього відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представники третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-логістичний комплекс "Арктика", Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надали пояснення, якими просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Позивач, перший та другий відповідачі правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від першого та другого відповідачів до суду не надійшло.

В свою чергу, від позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване участю представника у судовому засіданні по іншій справі.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки позивачем у справі є товариство, а не окремий його представник, в свою чергу, Господарським процесуальним кодексом України передбачена участь у судовому процесі через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу.

У будь - якому випадку відкладення розгляду справи є неможливим через сплив строку, встановленого ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційних скарг на ухвали суду.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників позивача та першого і другого відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що справа № 910/11969/16 та справа № 911/2574/17 пов'язані між собою, оскільки предметом розгляду у справі, яка перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва, є визнання недійсним договору іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р., відповідно до умов якого ТОВ "Торгово-логістичний комплекс "АРКТИКА" в забезпечення взятих на себе зобов'язань згідно кредитного договору № 876/31/1 від 04.11.2014 р. було передано в іпотеку ПАТ "ОЩАДБАНК" нерухоме майно, а в подальшому за наслідками проведення прилюдних (електронних) торгів ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до Відділу примусового виконання Департаменту ДВС Мінюсту із заявою про придбання нереалізованого предмету іпотеки за вказаним договором в порядку ст. 49 Закону України "Про іпотеку".

Водночас, як вказано в оскаржуваній ухвалі, предметом позову у даній справі № 911/2574/17 є визнання зазначених вище прилюдних (електронних) торгів недійсними та скасування їх результатів.

Таким чином, на переконання місцевого господарського суду, від рішення у справі №910/11969/16 фактично залежить обґрунтованість (чи не обґрунтованість) позовних вимог ПАТ "ЗЛАТОБАНК" у даній справі, а питання дійсності (недійсності) договору іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. є одним із факторів, що визначають правове становище ПАТ "ЗЛАТОБАНК" щодо спірного майна та обґрунтованість його позиції і підставність звернення до суду з даним позовом про визнання недійсними прилюдних (електронних) торгів щодо цього майна.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд справи Господарського суду Київської області № 911/2574/17 не може бути здійснений до вирішення пов'язаної з нею справи №910/11969/16, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали не було обґрунтовано, яким чином розгляд справи №910/11969/16 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 911/2574/17 позовних вимог та не встановлено наявності обставин, які перешкоджають суду першої інстанції самостійно здійснити оцінку договору іпотеки № 876/31/1-3 від 04.11.2014 р. на предмет дійсності чи недійсності.

Так, судом першої інстанції не визначено, яким чином розгляд справи №910/11969/16 унеможливлює розгляд заявлених у даній справі № 911/2574/17 позовних вимог, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені судом самостійно при вирішенні спору у цій справі та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на подання і оцінку доказів у даній справі.

Отже, у даному випадку відсутня така необхідна умова для зупинення провадження у справі, як неможливість її розгляду до прийняття рішення у іншій справі.

Враховуючи те, що приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд, не навів обґрунтованих мотивів неможливості розгляду даної справи № 911/2574/17 до вирішення іншої справи №910/11969/16, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Крім цього, слід зазначити, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Так, колегією суддів враховується те, що провадження у справі №910/11969/16 зупинено у зв'язку зі звернення господарського суду із судовим дорученням про вручення документів Компанії Clifford Alliance LP на поштову адресу Сполучене королівство, Великобританія, Шотландія, ЕН3 6SW, Единбург, вул. Ст.Вінсент, 5, каб. 2.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Зупинивши провадження у справі, суд порушив право, зокрема, апелянта на розгляд справи у розумні строки.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про зупинення провадження з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.04.2018 про зупинення провадження у справі №911/2574/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 10.04.2018 про зупинення провадження у справі №911/2574/17 скасувати.

3. Справу №911/2574/17 передати на розгляд до Господарського суду Київської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 18.06.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.В. Кропивна