РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2018Справа № 909/886/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (76011, м.Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2, )

до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м.Київ, проспект Перемоги, 121В, )

про стягнення 325 049,94 грн.

за участю представників сторін:

Від позивача: Табака В.М. за дов.

Від відповідача: Грищенюк Д.І. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" в особі філії "Авангард" про стягнення заборгованості у сумі 325049,94 грн. за надані послуги водопостачання та водовідведення по договору № 4334 від 01.05.2015 та за договором про реструктуризацію боргу № 4334 від 01.04.2016.

Рішенням суду від 14.11.17 позов задоволено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.17 зазначене рішення скасовано, а справу скеровано до Господарського суду Івано-Франківської області для подальшого направлення її за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 29.12.2017 передано справу № 909/886/17 за позовом Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" до Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" в особі філії "Авангард" про стягнення заборгованості у сумі 325049,94 грн. на розгляд Господарського суду міста Києва.

15.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 909/886/17, які згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018, передано на розгляд судді Мельник В.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2018 (суддя Мельник В.І.) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.05.2018.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 22.05.2018, у зв'язку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному, справу передано на розгляд судді Ярмак О.М.

Ухвалою від 24.05.2018 суддя Ярмак О.М. прийняла справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засіданні призначено на 19.06.2018.

У судовому засіданні 19.06.2018 були присутні представники позивача та відповідача, судом за їх письмового згодою закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті, про що винесено ухвалу суду, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 19.06.2018 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечив щодо нарахування пені у розмірі 27 408,20 грн.

В судовому засіданні 19.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.05.15 між Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром» (далі- виробник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Агрохолдинг Авангард" (далі- споживач, відповідач) укладено договір №4334 від 01.05.15 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення, за умовами якого позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення у обсягах, зазначених у додатку №1 до даного договору, а відповідач, в свою чергу, - своєчасно оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені цим договором (п.1.1 договору). Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками. Термін дії договору до 31.12.15. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо протягом останнього місяця терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення або перегляд його умов (п.9.1 договору).

Пунктом 3.2.4 даного договору сторони визначили обов'язок відповідача щомісячно в 7-ий робочий день місяця направляти представника у відділ обліку та реалізації послуг "Водоекотехпрому" для подання додатку 4 "Звіт про обсяги переданої споживачу питної води і прийнятих від нього стічних вод" та одержання відповідних рахунків на оплату.

Згідно п.п.3.2.5 договору, відповідач зобов"язався здійснювати оплату послуг водопостачання та водовідведення в 3-денний термін з моменту отримання рахунку, а також здійснювати авансовий платіж, який вноситься до 1-го числа місяця, за який здійснюється передоплата, в розмірі вартості наданих послуг в минулому періоді.

На виконання умов укладеного договору, позивачем надавалися відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, однак відповідачем прийняті на себе договірні зобов'язання належним чином не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість за даним договором за період з 01.05.15 по 31.08.17 у розмірі 255943,64грн.

В подальшому між сторонами у справі укладено договір про розстрочення боргу №4334 від 01.04.16. За умовами даного договору відповідач визнав заборгованість перед позивачем, що склалась на 01.04.16 внаслідок неоплати за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення згідно договору №4334 від 01.05.15 в сумі 125038,10грн. та погодився її сплатити згідно зазначеного графіка, а також зобов'язався своєчасно оплачувати поточні платежі згідно укладених з позивачем договорів про надання послуг.

Прийняті на себе зобов'язання згідно договору №4334 про рострочення боргу відповідач у повному обсязі не виконував, внаслідок чого станом на 31.12.16 заборгованість відповідача перед позивачем за даним договором становила 41 698,10грн. і не погашена на момент розгляду спору.

Таким чином, станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за договором №4334 від 01.05.15 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення становить 255943,64грн., а за договором розстрочення боргу №4334 від 01.04.16 - 41698,10грн., загальна сума боргу - 297641,74грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків-фактур та розрахунком заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача направлено претензію №3-3-4/2033 від 12.04.17, однак зазначена вимога залишена відповідачем без задоволення.

Доказів погашення заборгованості, в тому числі у встановлені договорами строків, відповідачем суду не подано.

За змістом ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Спірними договорами сторони погодили строки оплати відповідачем наданих позивачем послуг, відтак згідно з приписами ст.530 Цивільного кодексу України відповідач зобов"язаний сплачувати вартість наданих позивачем послуг у строки, встановлені спірними договорами, а саме: згідно договору №4334 - в 3-денний термін з моменту отримання рахунку, а також здійснювати авансовий платіж, який вноситься до 1-го числа місяця, за який здійснюється передоплата, в розмірі вартості наданих послуг в минулому періоді(п.п.3.2.5 договору), згідно договору розстрочення боргу №4334 - згідно графіка, зазначеного у п.1.2 договору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв'язку з порушенням прийнятих на себе зобов'язань, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 27 408,20грн. за період з 01.03.17 по 31.08.17.

Згідно п.3.2.6 договору №4334 від 01.05.15 в редакції протоколу розбіжностей від 01.05.15, у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених даним договором, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період, за кожен день прострочення, але не більше як за шість місяців.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За невиконання зобов'язань позивачем заявлено до стягнення 27 408,20 грн. пені.

Перевіривши правильність нарахування, настання строків оплати по договору з урахуванням п.3.2.4,3.2.5 договору, суд зазначає, що відповідач зобов'язався здійснювати оплату послуг водопостачання та водовідведення в 3-денний термін з моменту отримання рахунку, які направлялися позивачем щомісяця рекомендованим листом, отже, пеня підлягає задоволенню частково в розмірі 8 319,62 грн. відповідно до розрахунку пені поданого позивачем 10.04.2018.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, за договором №4334 від 01.05.15 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення в розмірі 255943,64грн., за договором розстрочення боргу №4334 від 01.04.16 41698,10 грн. та 8 319,62 грн. пені. В решті позову належить відмовити у зв'язку з безпідставністю нарахування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" ( м. Київ, проспект Перемоги, буд.121 в, ) в особі філії "Авангард" Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (вул. Підгірка, с. Загвіздя, Тисменицький район, Івано-Франківська область, ) на користь Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (вул. Ботанічна, 2, м.Івано-Франківськ, поточний рахунок 81 в ІФ обласному управлінні ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 336503, ) 255 943 (двісті п'ятдесят п'ять тисяч дев'ятсот сорок три) грн. 64 коп. поточної заборгованості за договором про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення №4334, 41698 (сорок одну тисячу шістсот дев'яносто вісім) грн. 10 коп. заборгованості по договору розстрочення боргу №4334 від 01.04.16, 8 319 (вісім тисяч триста дев'ятнадцять) грн. 62 коп. пені та 4 589 (чотири тисячі п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 42 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 25.06.2018

Суддя О.М.Ярмак