УХВАЛА

м. Київ

15.06.2018Справа № 910/3301/18
За позовом ОСОБА_1

До 1. Приватного підприємства «Сансет»

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М. за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1; ОСОБА_6

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від відповідача 4: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Сансет", ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 30.12.2015, укладеного від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет»від 09.04.2016, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 05.07.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 волевиявлення до відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Сансет» не виявлялось, а договір купівлі-продажу від 30.12.2015р. останнім не підписувався. Отже, на думку позивача, оспорювані правочини суперечать приписам чинного законодавства, що підставою для визнання останніх недійсними.

14.06.2018р. представником позивача було подано через відділ діловодства суду клопотання про призначення по справі судової експертизи.

У судовому засіданні 15.06.2018р. виходячи з представлених суду документів, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення клопотання позивача та необхідності з метою повного та всебічного з'ясування всіх справи, а насамперед, дійсності підписів осіб у договорі від 30.12.2015р. купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство, призначити по справі судову експертизу. При цьому, суд виходив з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно п.1.1 Наказу №53/5 від 08.10.1998р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Як вказувалось судом, предметом позову у розглядуваній справі є, зокрема, визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 30.12.2015, укладеного від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підставою якої визначено те, що особою, яка визначена у вказаному правочині продавцем, договір не підписувався, а дії, направлені на відчуження корпоративних прав не вчинялись.

Таким чином, обставини щодо справжності підпису продавця на договорі від 30.12.2015р. купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство входять до предмету доказування по справі.

Наразі, суд зауважує, що для встановлення означених вище обставин, є необхідним застосування відповідних методів та методик здійснення бухгалтерських розрахунків, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку про наявність умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, для призначення у справі судової експертизи для встановлення справжності підпису продавця у договорі від 30.12.2015р. купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство.

Одночасно, суд зауважує, що з огляду на предмет, підстави позовних вимог, а також перелік обставин, які входять до предмету доказування у справі, суд дійшов висновку, що клопотання позивача в частині поставлення на вирішення судової експертизи питань стосовно встановлення справжності підпису ОСОБА_1 на протоколі загальних зборів відповідача від 12.01.2016р. не підлягає задоволенню. При цьому, суд зауважує, що предметом спору у справі є саме вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав, зокрема договору від 30.12.2015р., а отже, у даному випадку у суду відсутні підстави для встановлення обставин участі позивача та підписання останнім рішень загальних зборів Приватного підприємства «Сансет» про зміну складу учасників суб'єкта господарювання.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

У клопотанні про призначення судової експертизи позивачем було запропоновано перелік запитань, які слід поставити на вирішення судового експерта, зокрема, питання щодо справжності підпису ОСОБА_1 на договорі купівлі-продажу від 30.12.2015р.

Слід зазначити, що Господарський суд не зв'язаний пропозиціями сторін щодо питань для судової експертизи, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідно викласти питання для судового експерта стосовно справжності підпису позивача на договорі купівлі-продажу від 30.12.2015р. з урахуванням вимог Наказу №53/5 від 08.10.1998р. Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень».

Згідно з ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Позивачем було запроновано доручити проведення експертного дослідження по справі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Отже, приймаючи до уваги зону регіонального обслуговування та досвід вказаної вище експертної установи у проведенні судових експертиз, суд дійшов висновку щодо доручення проведення експертизи по справі саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У ч.2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов'язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов'язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

Враховуючи, що обов'язок з доказування обставин, які є підставою позовних вимог, покладається саме на позивача, суд дійшов висновку, що доцільним є покладення на ОСОБА_1 витрат на попередню оплату судової експертизи.

Одночасно, слід зазначити, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупиненими провадження у справі на час проведення судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про призначення судової експертизи задовольнити частково.

2. Призначити судову експертизу по справі №910/3301/18, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6).

2. На вирішення експерту поставити наступні питання:

2.1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі від 30.12.2015р. купівлі-продажу корпоративних прав на приватне підприємство у розділі «Реквізити сторін» рядок «Продавець» тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?

3. В іншій частині клопотання відмовити.

4. Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1).

5. Зобов'язати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) забезпечити оплату експертизи та її проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м.Київ, вул.Смоленська, буд.6).

6. Зобов'язати сторін надати в розпорядження експерта на його вимогу всі необхідні документи для проведення судової експертизи.

7. Зобов'язати експерта після проведення експертизи копію висновку направити на адресу сторін.

8. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

9. Провадження у справі №910/3301/18 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

10. Ухвалу надіслати учасникам справи та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

11. Матеріали справи №910/3301/18 надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 19.06.2018р.

Суддя Спичак О.М.