ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.06.2018 року м. Дніпро Справа № 904/371/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі судді Кощеєва І.М.

розглянувши заяву представника Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч" про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. у справі № 904/371/18

за апеляційною скаргою Павлоградської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018р. у справі №904/371/18 (суддя Панна С.П.; ухвалу постановлено у місті Дніпро без участі представників сторін)

за позовом Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч", м.Павлоград, Дніпропетровська область

до Павлоградської міської ради, м.Павлоград, Дніпропетровська область

про визнання рішення Павлоградської міської ради недійсним та визнання права користування

ВСТАНОВИВ:

Павлоградська міська рада звернулась з апеляційною скаргою №145 від 16.05.2018 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 у справі №904/371/18, якою заяву Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Накладено заборону відповідачу - Павлоградській міській раді вчиняти будь-які дії по відчуженню земельної ділянки (кадастровий номер :02:035:0169), розташованої на вул. Центральна район будинку №84а, площею 0,0655га, цільове призначення - для комерційного використання, вид цільового призначення земель (КВЦПЗ) - 03.07 - (для будівництва та обслуговування будівель торгівлі), до вирішення спору по господарській справі №904/371/18.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П. поновлено строк Павлоградській міській раді на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 у справі №904/371/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Павлоградської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2018 у справі №904/371/18; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 13.06.2018 о 11:30 год.

У судовому засіданні 13.06.2018р. представник Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч" заявив відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. та подав відповідну письмову заяву.

Заявник мотивує заяву тим, що 11.06.2018р. він був присутній на засіданні земельної комісії Павлоградської міської ради, де начальник земельно-ринкових відносин ОСОБА_1 вийшла за тему засідання і завела з ним мову про його участь у цьому судовому процесі. З розмови представнику стало зрозуміло, що апеляційна скарга Павлоградської міської ради безумовно буде задоволена; підстави - винесення ухвали про забезпечення позову після винесення ухвали про зупинення провадження у справі. Оскільки у заявника виникли обгрунтовані, на його думку, сумніви у неупередженості та об'єктивності колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду Подобєда І.М., Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П., він просить задовольнити відвід цим суддям та призначити слухання справи в іншому складі суддів.

Відповідно до частин 2, 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяву представника Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч" про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. від розгляду справи №904/371/18, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв'язку з чим зупинила апеляційне провадження у справі ухвалою від 13.06.2018р. до вирішення питання про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.06.2018р. вирішення питання про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. у справі №904/371/18 передано на розгляд судді Кощеєва І.М.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

В пунктах 49, 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначається, що :

- відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним і об'єктивним критерієм. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суд неупередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого, inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28, 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", № 33958/96, пункт 42 рішення ЄСПЛ 2000-12). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу і ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. Рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, пункт 38).

- "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 року для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Приписами частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини тринадцятої статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізації гарантій, встановлених статтею 6 Конвенції, слугує запровадження у національному законодавстві процедур, що забезпечують безсторонність судового розгляду. Такими є, зокрема, передбачені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України підстави для відводу (самовідводу) судді та заборона повторної участі суддів розгляді справи (стаття 36 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України:

1. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 36 Господарського процесуального кодексу України визначає недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, а саме:

1. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

2. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

3. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

4. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

5. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

6. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

У відповідності до частини третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Втім, з наведених в заяві про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. від розгляду даної справи обставин, які викликають у позивача сумнів у неупередженості або об'єктивності вказаних суддів, вбачається, що за наведеними вище приписами частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вони не можуть бути підставою для відводу.

Інших підстав чи доказів наявності обставин, які викликають сумнів в упередженості або необ'єктивності судді, заявник не наводить.

Таким чином, з аналізу доводів заявника та норм чинного Господарського процесуального кодексу України, що регулюють вказані питання, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, а тому в задоволенні заяви позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Організації орендарів орендного підприємства "Завод "Луч" про відвід суддям Подобєду І.М., Кузнецовій І.Л., Широбоковій Л.П. у справі № 904/371/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя І.М. Кощеєв