РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018Справа № 910/2330/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі

Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОСМО ПЛЮС"

про стягнення 333 696,00 грн.

Представники:

Прокурор: Спора Г.І.

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ткаченко В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військовий прокурор Київського гарнізону звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" про стягнення 333696,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає про те, що відповідачем не виконано зобов'язання з поставки товару за договором №286/3/17/196 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобі речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 10.01.2017, у зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню та штраф у розмірі 333696,00 грн.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на ціну позову, суд приходить до висновку про здійснення розгляду даної справи у порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 20.03.2018.

14.03.2018 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, згідно з яким відповідач просить суд зупинити провадження у справі №910/2330/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/23337/17. Дане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/23337/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" до Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про визнання рішення тендерного комітету в частині недійсним та визнання договору №286/3/17/196 від 10.07.2017 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), укладеного між Міністерством оборони України та ТОВ "Космо Плюс", недійсним.

У підготовче засідання 20.03.2018 з'явились прокурор та представник позивача. Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

У підготовчому засіданні 20.03.2018 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 02.05.2018.

У підготовче засідання 02.05.2018 з'явились прокурор та представник відповідача. Представник позивача у підготовче засідання не з'явився, про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

У підготовчому засіданні 02.05.2018 оголошено перерву до 22.05.2018.

22.05.2018 до відділу діловодства суду від відповідача надійшли додаткові документи.

У підготовче засідання 22.05.2018 з'явились прокурор, представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 22.05.2018 оголошено перерву до 29.05.2018.

У підготовче засідання 29.05.2018 з'явились прокурор, представники позивача та відповідача. Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, прокурор та представник позивача заперечили проти вказаного клопотання. Представник позивача подав додаткові документи.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України в особі Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України про:

- визнання недійсним рішення тендерного комітету Міністерства оборони України в частині визнання переможцем переговорної процедури для потреб оборони за лотом №1 ТОВ "Космо Плюс" з метою закупівлі спідньої білизни (1831) (труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2) за ідентифікатором закупівлі № UA-2017-06-02-001184-b, оформленого протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України №75/329/5 від 03.07.2017;

- визнання недійсним договору №286/3/17/196 від 10.07.2017 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), укладеного між Міністерством оборони України та ТОВ "Космо Плюс".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/23337/17 в позові відмовлено повністю.

В той же час, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2018 суд ухвалив: відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/23337/17, розгляд справи №910/23337/17 призначити на 24.05.2018

З поданих представником позивача у підготовчому засіданні 29.05.2018 документів, а саме копії скороченого судового рішення, вбачається, що 24.05.2018 Київським апеляційним господарським судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі №910/23337/17, якою апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/23337/17 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 у справі №910/23337/17 залишено без змін.

Так, вказана постанова в силу ст. 284 ГПК України набрала законної сили з дня її прийняття, у зв'язку з чим підстав для зупинення провадження у даній справі немає, з огляду на що суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 29.05.2018 представник відповідача подав суду клопотання про залучення третьої особи, а саме Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» як гаранта за зобов'язанням, що виникло зі спірного договору.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з'ясовує, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

В той же час, представником відповідача не доведено, яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» відносно однієї зі сторін спору, у зв'язку з чим у задоволенні даного клопотання судом відмовлено.

У підготовчому засіданні 29.05.2018 судом були вчинені дії, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.06.2018.

30.05.2018 до відділу діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення 3-ої особи, яке за змістом аналогічне тому, що було вирішено у підготовчому засіданні 29.05.2018, тому вказане клопотання судом повторно не розгядається.

05.06.2018 відділом діловодства суду отримано від позивача клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 05.06.2018 з'явились прокурор та представник відповідача, представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, враховуючи також клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 05.06.2018, за відсутності представника позивача, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

У судовому засіданні 05.06.2018 прокурор підтримав позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти позову.

При цьому, суд зазначає, що у встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні 05.06.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Космо Плюс» (постачальник) укладено договір № 286/3/17/196 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору, постачальник зобов'язується у 2017 році поставити замовнику товар - спідню білизну (1831 (лот 1. Чоловічі труси 18312000-9 (Труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2), а замовник - забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у Договорі.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що номенклатуру товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору визначаються Специфікацією, відповідно до якої товар Чоловічі труси 18312000-9 (Труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2) повинен бути поставлений у кількості 20000 шт. у строк до 30.08.2017; ціна за одиницю без ПДВ - 44,00 грн., ціна товару з ПДВ -1056000,00 грн.

ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, в якій не суперечать Технічним умовам на виріб (товар), затвердженим Міністерством оборони України.

Пунктом 3.7. Договору передбачено, що приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений представником замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

Відповідно до п. 8.3.4. Договору, за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,2% від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки та за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає про те, що відповідачем не виконано зобов'язання з поставки товару за договором №286/3/17/196 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобі речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 10.01.2017, у зв'язку з чим прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню та штраф у розмірі 333696,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, пунктом 1.2. Договору встановлено, що номенклатуру товару, передбаченого до поставки за Договором, вимоги згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання Договору визначаються Специфікацією, відповідно до якої товар Чоловічі труси 18312000-9 (Труси з трикотажного бавовняного кулірного полотна, вид 2) повинен бути поставлений у кількості 20000 шт. у строк до 30.08.2017; ціна за одиницю без ПДВ - 44,00 грн., ціна товару з ПДВ -1056000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на наведене, відповідач повинен був здійснити поставку товару за Договором у строк до 30.08.2017.

Як встановлено судом, пунктом 3.7. Договору передбачено, що приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений представником замовника. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару за якістю та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

В той же час, відповідачем не було здійснено поставку товару, передбаченого умовами Договору, як у встановлений цим договором строк, так і станом на дату розгляду справи, будь-яких доказів на спростування доводів прокурора, зазначених у позові, а саме доказів на підтвердження виконання Договору щодо поставки товару, відповідачем не надано.

Так, у встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву прокурора.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено зобов'язання, яке є предметом Договору, щодо поставки товару у кількості, в асортименті та у строк, встановлений таким Договором.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до частин 1 та 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як встановлено судом, відповідно до п. 8.3.4. Договору, за порушення строків виконання зобов'язання постачальник сплачує пеню у розмірі 0,2% від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки та за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

За наведених обставин, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 0,2% вартості товару, що підлягає поставці, з яких допущено прострочення виконання (1056000,00 грн.) за кожен день прострочення (за розрахунком прокурора - період з 31.08.2017 по 31.12.2017 - 123 доби), та штраф у розмірі 7% вказаної вартості, оскільки тривалість прострочення становить понад 10 діб.

З огляду на наведене, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення прокурором пені та штрафу, суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 259776,00 грн. та штраф у розмірі 73920,00 грн., всього сума штрафних санкцій складає 333696,00 грн.

При цьому, у тексті позову прокурор зазначає, що розмір пені, який підлягає стягненню, складає 259779,00 грн., розмір штрафу - 73920,00 грн.

Так, у тексті позову прокурора має місце арифметична помилка чи описка, яка, однак, не впливає на заявлені прокурором позовні вимоги та не була врахована при визначенні у прохальній частині позову розміру позовних вимог - 333696,00 грн. (пеня та штрафні санкції), відтак, враховуючи, що загальна сума штрафних санкцій - пені та штрафу за невиконання відповідачем умов Договору, за розрахунком суду, складає 333696,00 грн., які включають пеню у розмірі 259776,00 грн. та штраф у розмірі 73920,00 грн., у зв'язку з чим позов Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Космо Плюс" про стягнення 333696,00 грн. (259776,00 грн. пені та 73920,00 грн. штрафу) підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати Військової прокуратури Центрального регіону України по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо Плюс» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 36; ідентифікаційний код: 34365616) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код: 00034022) пеню у розмірі 259776 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 00 коп., штраф у розмірі 73920 (сімдесят три тисячі дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Космо Плюс» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 36; ідентифікаційний код: 34365616) на користь Військової прокуратури Центрального регіону України (01014, м.Київ, вул. Болбочана Петра, будинок 8; ідентифікаційний код: 38347014) судовий збір у розмірі 5005 (п'ять тисяч п'ять) грн. 44 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.06.2018

Суддя Ю.В. Картавцева