ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

14.06.2018

Справа № 910/7373/18

Суддя Господарського суду міста Києва Якименко М.М., розглянувши заяву б/н від 05.06.2018 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Скалат-Транс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація ЗЕВС ЛТД» 170 000,00 грн. боргу за Договором № 2 на надання транспортно - експедиторських послуг від 10.10.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Скалат-Транс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація ЗЕВС ЛТД» 170 000,00 грн. боргу за Договором № 2 на надання транспортно - експедиторських послуг від 10.10.2017 року.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

При цьому пунктами 4 та 5 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

При цьому у п.п. 1, 8 ч. 1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог ст.150 цього Кодексу, а також, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як встановлено судом, заява ТОВ "Скалат-Транс" про видачу судового наказу обґрунтована наявністю заборгованості боржника за надані за укладеним між сторонами Договором № 2 на надання транспортно - експедиторських послуг від 10.10.2017 року послуги з перевезення вантажів.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на наявність у ТОВ «Корпорація ЗЕВС ЛТД» заборгованості в сумі 170 000,00 грн., яка виникла у зв’язку з неоплатою боржником транспортних послуг, на підтвердження чого заявником надано копії актів здачі прийняття робіт на загальну суму 170 000,00 грн., які містять посилання на рахунки № СФ-0000024 від 31.01.2018 року, № СФ-0000041 від 14.02.2018 року, № СФ-0000043 від 16.02.2018 року, № СФ-0000036 від 19.02.2018 року, № СФ-0000037 від 19.02.2018 року.

При цьому згідно умов спірного Договору (п.4.1) розрахунки між замовником та виконавцем здіснюються шляхом переказу гршових кошітв на поточний рахунок виконавця на підставі виставлених рахунків, підписаних сторонами актів виконаних робіт та заявок протягом 10 банківських днів від дня їх отримання.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору про надання послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідним доказом.

З урахуванням викладеного, оскільки до заяви не додано відповідних доказів, які б підтверджували відсутність спору про право, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Скалат-Транс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація ЗЕВС ЛТД» 170 000,00 грн. боргу подана з порушенням вимог, встановлених п.п. 4,5 ч. 2, п.4 ч.3 ст. 150, в зв’язку з чим згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України задоволенню не підлягає.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, заявник має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація ЗЕВС ЛТД» 170 000,00 грн. боргу за Договором № 2 на надання транспортно - експедиторських послуг від 10.10.2017 року.

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 152, 153, 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Скалат-Транс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація ЗЕВС ЛТД» 170 000,00 грн. боргу за Договором № 2 на надання транспортно - експедиторських послуг від 10.10.2017 року.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя                                                                                 М.М.Якименко