ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018р. Справа №914/864/18

місто Львів

За позовом: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів,
до відповідача:приватного підприємства «Асей», м. Львів,
про: стягнення 14417,57 грн. боргу.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
Представники сторін не викликались.

Заяви про відвід судді не надходило.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до приватного підприємства «Асей» про стягнення 14417,57 грн. боргу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач в порушення умов Договору №310200 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі від 18.02.2013 та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» безобліково використовував воду. Відтак, враховуючи наведене позивачем нараховано відповідачу 14417,57 грн. боргу за без облікове водовикористання.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав, хоч був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується надісланим на юридичну адресу підприємства повідомлення з ухвалою суду, яке повернулось на адресу суду 23.06.2018 без вручення, причина повернення: за терміном зберігання.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на зазначене, враховуючи надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без відзиву, за наявними у справі матеріалами.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

18 лютого 2013 року між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» та приватним підприємством «Асей» укладено Договір №310200 на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до каналізаційної мережі (надалі - Договір). За умовами цього Договору Львівводоканал (позивач у справі) надає послуги у забезпеченні питною водою та прийманні стічних вод, а абонент (відповідач у справі) користується послугами: здійснює забір води з водопроводу, скид стічних вод у каналізацію і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання та водовідведення, Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації міст та селищ України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему міської каналізації Львова.

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Договору, такий укладається терміном на один рік. Договір вважається переукладеним на новий термін на тих самих умовах, якщо за один місяць до його розірвання жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Пунктом 2.2.5. Договору абонент зобов'язаний експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до діючих Правил користування та Правил експлуатації.

Актом розпломбування водолічильника №002588 від 16.04.2015 ЛМКП «Львівводоканал» розпломбувало лічильник Метрон-20 №1646670 в нежитловому приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 11. Примірник даного акту отримав працівник відповідача ОСОБА_1, про що власноручно розписався на акті. Крім того, даним актом повідомлено, що термін дії метрологічної повірки водо лічильника закінчується у II кварталі 2015 року. У зв'язку з цим, необхідно протягом одного місяця з дати вручення акту до 15.05.2015 провести державну метрологічну повірку та подати заяву у ЛМКП «Львівводоканал» на реєстрацію.

Додатково, даним актом повідомлено, що у разі не проведення метрологічної повірки та повторної реєстрації протягом двох місяців водокористування абонента вважається без обліковим і витрати води розраховуються згідно з п. 3.3. «Правил користування системами центрального комунального водопостачання в населених пунктах України» за пропускною здатністю мережі вводу, при швидкості руху в ній води 2 м/сек та дією її протягом 24 год.

16 липня 2015 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на суму 14417,57 грн. за без облікове водокористування відповідно до п. 3.3. Правил користування системами центрального комунального водопостачання в населених пунктах України. Як встановлено судом, із долученого рахунку, Абонент рахунок отримав, однак від підпису відмовився, про що зазначено у такому рахунку. Доказів оплати виставленого рахунку до матеріалів справи не долучено.

21 липня 2017 року позивачем направлено на адресу відповідача лист в якому повідомлено про те, що відповідачем не виконано метрологічну повірку приладу обліку, а тому йому нараховано 14417,57 грн. боргу за безоблікове водокористування. Докази надіслання долучено до матеріалів справи.

10.09.2015 ЛМКП «Львівводоканал» скерувало претензією №10-4769 ПП «Асей» про оплату загальної заборгованості на 01.09.2015 в розмірі 14840,15 грн., з яких 14417,57 грн. - за безоблікове використання води, та 422,58 грн. - боргу. Крім іншого, з даної претензії встановлено, що відповідач подав заяву про реєстрацію повіреного водо лічильника до позивача 28.07.2015, згідно з якою 07.08.2015 водолічильник був опломбований та зареєстрований.

Відповіді на претензію позивач не отримав, доказів протилежного до суду не надано.

Так, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення 14417,57 грн. - за безоблікове використання води.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не надав, доказів оплати боргу до суду не подав.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання та водовідведення та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та п. 2.1. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжилкомунгоспу 27 червня 2008 № 190 із змінами та доповненнями (надалі - Правила користування), послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі Договору з підприємствами, установами або організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Згідно з статтею 179 Господарського кодексу України, укладення господарського Договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення Договору для певних категорій суб'єктів господарювання.

Пунктом 1.1. Правил користування встановлено, що вказані Правила користування є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено Договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Так, на підставі укладеного з позивачем Договору відповідач користується послугами водопостачання та водовідведення і є абонентом позивача, здійснює скид стічних вод у систему каналізації міста Львова і сплачує за надані послуги відповідно до умов договору.

Згідно з пунктом 2.1.3 Договору на позивача покладено обов'язок проводити обстеження систем водопостачання та водовідведення на предмет дотримання Відповідачем умов Договору.

Умовами Договору передбачено обов'язок Відповідача експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до Правил користування та Правил експлуатації (п. 2.2.5 Договору).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Частиною третьої вказаної статті передбачено, що суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Так, 16.04.2015 ЛМКП «Львівводоканал» актом розпломбування водолічильника №002588 розпломбувало відповідачу лічильник Метрон-20 №1646670 в нежитловому приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 11. Примірник даного акту отримав працівник відповідача ОСОБА_1, прощо власноручно розписався на акті. Крім того, даним актом повідомлено, що термін дії метрологічної повірки водолічильника закінчується у II кварталі 2015 року. У зв'язку з цим, необхідно протягом одного місяця з дати вручення акту до 15.05.2015 провести державну метрологічну повірку та подати заяву у ЛМКП «Львівводоканал» про реєстрацію.

Згідно з пунктами 3.1.-3.4. Правил користування, 3.1. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. 3.2. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. 3.3. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. 3.4. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно з пунктом 4.5 Договору, недотримання встановлених актом позивача термінів усунення виявлених порушень, згідно з Правилами користування, є підставою для розрахунків за водокористування за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 год за добу.

16 липня 2015 року позивачем виставлено відповідачу рахунок на суму 14417,57 грн. за безоблікове водокористування відповідно до п. 3.3. Правил користування. Як встановлено судом, із долученого рахунку, Абонент рахунок отримав, однак від підпису відмовився, про що зазначено у даному рахунку. Доказів оплати виставленого рахунку до матеріалів справи не долучено. Даний розрахунок проведено згідно з Правилами користування (відповідно до п. 3.3.).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що відповідач подав заяву про реєстрацію повіреного водолічильника до позивача 28.07.2015, згідно з якою 07.08.2015 водолічильник був опломбований та зареєстрований позивачем.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України та статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, Договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Так, суд розглянувши позовні вимоги позивача щодо стягнення 14417,57 грн. за без облікове використання води, перевіривши розрахунок позивача щодо порядку та способу нарахування згідно з Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, вважає такий розрахунок правильним, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства «Асей» (79056, місто Львів, вулиця Пластова, будинок 11; ідентифікаційний код 22367103) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» (79017, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 64; ідентифікаційний код 03348471) 14417,57 грн. - за без облікове використання води та 1762,00 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.06.2018.

Суддя Березяк Н.Є.