ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 червня 2018 року Справа № 915/940/16

м. Миколаїв

Кредитори:

1. Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Нікольська, 46, під.2, м. Миколаїв, 54001.

2. Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, пр. Леніна, 93, м. Миколаїв, 54017.

Банкрут: Приватне підприємство "Прометей", вул. Калініна, 21, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55600, , адреса для листування: АДРЕСА_1.

Ліквідатор: Черепенко Вікторія Григорівна, АДРЕСА_1.

Прокуратура Миколаївської області, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030.

Новобузьке відділення Баштанської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Гагаріна, 9/1, м. Новий Буг, Миколаївська область, 55600.

Суддя Ржепецький В.О.,

(без повідомлення учасників провадження у справі)

суть спору: про банкрутство,

встановив:

20.06.2018 на адресу господарського суду надійшло клопотання ліквідатора приватного підприємства "Прометей" Черепенко В.Г., яким ліквідатор просить: 1) повернути ліквідатору Черепенко Вікторії Григорівні (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 13780,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 30.08.2016; 2) повернути оригінал квитанції від 30.08.2016 про сплату судового збору в розмірі 13780,00 грн.; 3) оригінал квитанції та ухвалу суду про повернення судового збору направити за адресою: 54017, м. Миколаїв, а/с 150.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.09.2016 (суддя Ткаченко О.В.) порушено провадження у справі №915/940/16 про банкрутство приватного підприємства "Прометей" в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 22.09.2016, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.11.2016, приватне підприємство "Прометей" визнано банкрутом, відносно нього було відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Черепенко В.Г., тощо.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, юридичну особу банкрута ліквідовано, провадження у справі припинено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 задоволено апеляційну скаргу Заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Новобузького відділення Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області, скасовано ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.11.2017, справу передано на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 05.02.2018 справу №915/940/16 прийнято до свого провадження суддею Ржепецьким В.О.

Ухвалою суду від 26.02.2018 провадження у справі №915/940/16 про банкрутство приватного підприємства "Прометей" закрито на підставі того, що справа не підлягає розгляду в господарських судах України.

Зазначена ухвала учасниками провадження у справі не оскаржена та набрала законної сили.

Клопотанням від 18.06.2018 ліквідатор ПП "Прометей" Черепенко В.Г. просить суд повернути судовий збір в сумі 13780,00 грн., сплачений згідно з квитанцією від 30.08.2016 та повернути оригінал квитанції від 30.08.2016 про сплату судового збору посилаючись на норми ст. 92 ГПК України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Пунктом 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі зазначено закриття (припинення) провадження (стаття 80 ГПК), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Враховуючи спосіб формулювання даного положення, поняття закриття та припинення слід вважати тотожними.

При цьому слід враховувати, що у разі припинення провадження у справі у апеляційній або касаційній інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 1-1 статті 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях.

Застосовуючи положення зазначеної норми Закону України "Про судовий збір" до правовідносин у цій справі, суд виходить з таких міркувань.

Із загального змісту та правового призначення норм частини першої статті 7 Закону, судовий збір повертається у разі, якщо відсутня процесуальна потреба оцінки обставин справи і наданих сторонами доказів, а розгляд справи по суті фактично не відбувається.

При цьому, виняток з правила щодо повернення судового збору, пов'язаний із відмовою позивача від позову, свідчить на користь наведеного висновку, оскільки передбачає необхідність покладення сплати судового збору на особу, яка допустила неналежне звернення до суду.

Не можна не визнати це справедливим, оскільки наведеній особі, як правило, або відомо про зазначені обставини, або існувала об'єктивна можливість дізнатися про певні юридичні факти без порушення провадження у господарській справі.

Як встановлено ухвалою про закриття провадження у справі, в матеріалах справи на момент її порушення були відсутні докази надіслання відповідних повідомлень, первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, звітності за останній звітний період до Новобузького відділення об'єднаної Державної податкової інспекції ДПІ Головного управління ДФС у Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області.

Вищезазначене свідчить про недотримання ліквідаційною комісією приписів ч. ч. 7 та 10 ст. 111 ЦК України щодо добровільної ліквідації боржника, що позбавило органи державної податкової служби можливості проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості зі сплати податків та права заявити свої претензії боржнику в досудовій процедурі ліквідації боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, розгляду в господарських судах за цією процедурою підлягають заяви ліквідатора (ліквідаційної комісії) про порушення справи про банкрутство юридичної особи, якщо вартості майна останньої недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

При цьому, відповідно до частини другої наведеної норми, обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Як витікає зі змісту зазначеної норми, недотримання боржником цієї обов'язкової умови, тобто невиконання тих чи інших положень законодавства України, якими визначено порядок ліквідації юридичної особи, унеможливлює розгляд справи про банкрутство цього боржника в господарському суді.

Таким чином, враховуючи, що розгляд цієї справи відбувся, тривав майже 1,5 роки, було б доцільним визнати ці обставини такими, що свідчать про необхідність покладення судового збору на особу, яка допустила необґрунтоване порушення провадження у справі про банкрутство, внаслідок чого решта учасників також понесли певні витрати.

Однак, редакція статті 7 Закону України "Про судовий збір", єдиною підставою для повернення судового збору визнає сам лише факт закриття провадження та не допускає розширеного тлумачення винятків з правила про повернення судового збору у разі закриття провадження у справі.

Не передбачено таких винятків або інших спеціальних норм і Законом про банкрутство.

Крім того, відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року), судом визначаються три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Зазначені критерії оцінюються послідовно, внаслідок чого дослідження питання законності втручання у право володіння майном передує будь-яким міркуванням щодо справедливості, пропорційності тощо.

Отже, господарський суд підсумовує: законом визначено випадки, у яких судовий збір підлягає поверненню; обставини, викладені заявником відповідають положенням цього закону; отже заявник має право на отримання судового збору, сплаченого за квитанцією №ПН5221 від 30.08.2016.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України. Поданий заявником (скаржником) платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, при цьому повертається заявнику (скаржнику), а до матеріалів справи приєднується копія цього документа, яка виготовляється та засвідчується в порядку, передбаченому абзацом другим підпункту 2.5.13 пункту 2.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28; про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи (абзац четвертий того ж підпункту названої Інструкції ).

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання ліквідатора ПП «Прометей» від 18.06.2018 про повернення судового збору - задовольнити.

2. Повернути приватному підприємству «Прометей» в особі ліквідатора Черепенко Вікторії Григорівни (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) з Державного бюджету України 13780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №ПН5221 від 30.08.2016.

3.Оригінал квитанції №ПН5221 від 30.08.2016 повернути приватному підприємству «Прометей» в особі ліквідатора Черепенко Вікторії Григорівни.

4. Примірники ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

5. Примірник ухвали та оригінал квитанції №ПН5221 від 30.08.2016 надіслати ліквідатору Черепенко В.Г.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у 10-денний строк безпосередньо до Одеського апеляційного господарського суду або через Господарський суд Миколаївської області.

Суддя В.О.Ржепецький