донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.06.2018 року справа №913/1240/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від позивача від відповідача - 1 від відповідача - 2 від відповідача - 3 ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 (адвокат) за довіреністю б/н від 21.05.2018р.; ОСОБА_6 (адвокат) за довіреністю №09-02/18-1 від 09.02.2018р.; ОСОБА_6 (адвокат) за довіреністю №09-02/18-2 від 09.02.2018р.; ОСОБА_6 (адвокат) за довіреністю №09-02/18-3 від 09.02.2018р.;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", м. Кремінна Луганської області
на окрему ухвалу Господарського суду Луганської області
від03.04.2018 року
у справі№ 913/1240/16 (головуючий суддя Лісовицький Є.А., судді Іноземцева Л.В., Ворожцов А.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк", м. Київ
до відповідачів за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1.Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма "Роксолана", м. Кремінна Луганської області 2. Приватного підприємства "Рубежремстрой", м. Кремінна Луганської області 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", м. Кремінна Луганської області Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів про Товариства з обмеженою відповідальністю "Трест "Рубіжанськхімбуд", м. Кремінна Луганської області звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" (далі за текстом ПАТ "Дельта Банк") звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма "Роксолана" (далі за текстом ТОВ ВБФ "Роксолана"), Приватного підприємства "Рубежремстрой" (далі за текстом ПП "Рубежремстрой"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" (далі за текстом ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління") про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.03.2018 року у справі №913/1240/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору.

03.04.2018 року Господарським судом Луганської області у справі №913/1240/16 постановлено окрему ухвалу щодо виявлених порушень законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення, в діяльності ТОВ ВБФ "Роксолана", ПП "Рубежремстрой", ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" при розгляді господарської справи.

Не погодившись з окремою ухвалою, постановленою судом першої інстанції, до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", в якій просить скасувати окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16, стягнути з позивача на користь відповідача-3 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач-3 вказує про порушення судом першої інстанції норм матеріального (ст. 23 Закону України "Про іпотеку") та процесуального права (ст.ст. 86, 246 ГПК України щодо оцінки доказів та підстав для прийняття окремої ухвали). Зазначає про такі порушення:

- апелянт вважає, що право ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на відчуження майна, стосовно якого існує судовий спір, не є обмеженим у звязку з виконанням забезпеченого іпотекою зобовязання за Кредитним договором №0 від 18.03.20108 року;

- місцевий господарський суд в оскаржуваній окремій ухвалі не зазначив жодної вказівки в чому саме полягає порушення законності відповідачем-3, що містять ознаки кримінального правопорушення, в діях чи бездіяльності яких саме осіб вони полягають;

- скаржник також стверджує, що своїми діями не порушував вимоги Закону України "Про іпотеку" та іншого законодавства, оскільки відповідач-3 жодним чином не впливав на строк вирішення спору, не заявляв клопотань про витребування та дослідження доказів, не заявляв необґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, не зловживав процесуальними правами будь-яким іншим чином, а навпаки, добросовісно ними користувався.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018 року для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів, яку визначено у наступному складі: ОСОБА_1 головуючий (суддя-доповідач), судді Геза Т.Д., Дучал Н.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання апелянту в порядку ст. 263 ГПК України до 07.05.2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2018 року розгляд апеляційної скарги ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 призначено у судовому засіданні на 17.05.2018 року.

На підставі розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №380/2018 від 17.05.2018 року, у звязку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_7, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на рішення Господарського суду Луганської області від 19.03.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №913/1240/16 між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2018 року для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Мартюхіна Н.О. головуючий (суддя-доповідач), судді Дучал Н.М., Склярук О.І.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2018 року оголошено перерву у судовому засіданні у справі №913/1240/16 до 06.06.2018 року.

У звязку із призначенням 25.05.2018 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України проведення компютерного тестування особистих морально-психологічних якостей і загальних здібностей, зокрема, судді Склярук О.І., яка є членом колегії, на 06.06.2018 року, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 у справі №913/1240/16 призначено на 13.06.2018 року.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті позивач, відповідач-1 та відповідач-2 не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не надали його до суду.

Присутній у судовому засіданні апеляційної інстанції 13.06.2018 року представник апелянта - ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", який також являється представником відповідачів 1, - 2, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 та стягнути з позивача на користь відповідача-3 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Представник позивача - ПАТ "Дельта Банк" у судовому засіданні апеляційної інстанції 13.06.2018 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 без змін.

Межі перегляду справи в апеляційній інстанції, згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, полягають в тому, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

В провадженні Господарського суду Луганської області перебувала справа №913/1240/16 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до відповідачів: ТОВ ВБФ "Роксолана", ПП "Рубежремстрой", ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" про звернення стягнення на предмет іпотеки: нежитлову будівлю за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, 5, яка складається з: А - адміністративна будівля, Б мехмайстерні, В душ, Г, Д, У, Ж, З, И, К, Л, - гаражі, Н, С, Т навіси, О, П, Р - склади, У вбиральня, І-7, І споруди, яка належить на праві часткової власності в розмірі 3/100 частки ТОВ ВБФ "Роксолана2; на праві часткової власності в розмірі 30/100 частки ПП "Рубежремстрой"; на праві часткової власності в розмірі 67/100 ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", яка розташована на земельній ділянці площею 10140 кв.м., кадастровий номер :06:006:003, яка належить на праві власності Рубіжанській міській раді Луганської області, з початковою ціною реалізації в розмірі 2000000 грн. 00 коп., шляхом проведення прилюдних торгів у виконавчому провадженні.

Судом першої інстанції при розгляді справи №913/1240/16 встановлено наступні обставини:

18.03.2008 року між ПАТ "УкрСиббанк", який є правонаступником АТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Трест "Рубіжанськхімбуд" (далі за текстом - Позичальник) укладено Кредитний договір №0 (далі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в національній валюті України в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 1000000,00 грн., у порядку і на умовах, визначених договором (п. 1.1. Кредитного договору). Цільове призначення кредиту поповнення обігових коштів (п. 1.4 Кредитного договору). Кінцева дата погашення кредиту - 18.03.2011 року.

В забезпечення належного виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором між АТ "УкрСиббанк" (далі за текстом - Іпотекодержатель) та ТОВ "Трест "Рубіжанськхімбуд" (далі за текстом - Іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки №13775 від 18.03.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №998 (далі за текстом - Іпотечний договір), за умовами якого Іпотекодавець передав, а Банк прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених іпотечним договором, належне йому а праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, буд. 5.

08.12.2011 року між АТ "Дельта Банк" та АТ "УкрСиббанк" був укладений та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. До складу цих вимог було включене і право вимоги виконання ТОВ "Трест "Рубіжанськхімбуд" зобов'язань за описаним вище кредитним договором та відповідними договорами забезпечення.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу прав вимоги та згідно ст.ст. 512 - 514, 516, 517 ЦК України у зобов'язанні Позичальника за Кредитним договором відбулась зміна кредитора, а АТ "Дельта Банк" набуло статусу нового Кредитора.

До Кредитного договору №0 від 18.03.2008 року укладено 5 додаткових угод, які є невідємними частинами договору, а саме: №1 від 17.02.2009 року, №2 від 17.04.2009 року, №3 від 25.05.2009 року, №4 від 30.06.2009 року, №5 від 23.10.2009 року.

Згідно з п. 1.1 Додаткової угоди №5 від 23.10.2009 року, сторони передбачили, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме №0, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме №1. Відповідно, визначений у Договорі купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011 року Кредитний договір №1 від 23.10.2009 року є тим самим Кредитним договором №0 від 18.03.2008 року.

Відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 28.11.2012, зареєстрованого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за №2509, право власності на предмет іпотеки відчужено від ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" до ТОВ ВБФ "Роксолана".

Згідно з Договором купівлі-продажу №794 від 09.09.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_10, право власності на предмет іпотеки відчужено в розмірі 30/100 частки на користь ПП "Рубежремстрой".

Відповідно до Договору купівлі-продажу №670 від 22.08.2016 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_10, право власності на предмет іпотеки відчужено в розмірі 67/100 частки на користь ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління".

Позивач звертався до ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки до Господарського суду Луганської області (справа №913/744/15).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.10.2015 року у справі №913/744/15, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року, відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У постанові Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року встановлено, що Кредитний договір №0 від 18.03.2008 року та Кредитний договір № 1 від 29.10.2009 року є одним і тим самим договором і тому AT "Дельта Банк" набув права вимоги за означеним кредитним договором.

Крім того, в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року встановлено, що Позичальник (ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд") за Кредитним договором не виконав зобовязань в розмірі 2542592,28 грн.

Відповідач - ТОВ ВБФ "Роксолана" є належними іпотекодавцем та сторонами по Договору іпотеки №13775 від 18.03.2008 року, зареєстрованим за №998.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року у справі №913/744/15 мотивована переходом права власності на предмет іпотеки від ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" до ТОВ ВБФ "Роксолана", яке не було залучено судом першої інстанції у якості відповіда у справі.

Після порушення провадження у даній справі №913/1240/16 та призначення справи до розгляду по суті ТОВ ВБФ "Роксолана" заявою №12-03/18-1 від 12.03.2018 року повідомило суд про те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116560513 від 07.03.2018 року він не є власником майна, на яке позивач просить суд звернути стягнення як на предмет іпотеки.

Від ПП "Рубежремстрой" надійшла заява №12-03/18-2 від 12.03.2018 року, в якій відповідач-2 зазначив, що він не є власником майна, на яке позивач просить звернути стягнення. Дану інформацію 2-відповідач підтвердив витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116559265 від 07.03.2018 року.

Також ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" надало заяву №12-03/18-3 від 12.03.2018 року, в якій зазначило, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116558436 від 07.03.2018 року відповідач-3 не є власником майна, на яке позивач просить звернути стягнення.

Приймаючи оскаржувану окрему ухвалу, господарський суд першої інстанції виходив з наступного:

Право власності на майно, щодо звернення стягнення на яке заявлено позовні вимоги, перейшло від ТОВ ВБФ "Роксолана" до ОСОБА_11 в повному обсязі щодо 3/100 частини всього іпотечного майна, від ПП "Рубежремстрой" до ОСОБА_12 в повному обсязі щодо 30/100 частини всього іпотечного майна, від ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" до ОСОБА_13 в повному обсязі щодо 67/100 всього іпотечного майна.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нотаріус в якості державного реєстратора (субєкта владних повноважень) зареєстрував перехід права власності від відповідачів до зазначених фізичних осіб.

Встановивши, що на дату вирішення спору відповідачі не є власниками майна переданого в іпотеку на підставі Договору іпотеки №13775 від 18.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №998, внаслідок чого рішенням у справі №913/1240/16 від 19.03.2018 року у задоволенні позову було відмовлено, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях відповідачів порушення законодавства, зокрема Закону України "Про іпотеку", оскільки відповідачами здійснено відчуження майна, стосовно якого існує судовий спір.

Також місцевий господарський суд обґрунтував окрему ухвалу тими обставинами, що відповідачі свідомо впливали на строк вирішення спору, неодноразово заявляли клопотання про витребування та дослідження доказів, відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, а цей час відповідачі використали для зміни власників майна. На загальних зборах відповідачів були прийняті рішення про передачу спірного майна учасникам цих товариств фізичним особам. Відповідачі не повідомили суд про намір провести загальні збори та передати майно, на яке позивач просить звернути стягнення у цій справі. Зазначені дії відповідачів щодо відчуження майна на користь фізичних осіб, за висновком місцевого господарського суду, були спрямовані на ухилення від відповідальності за виконання зобовязань за іпотечним договором при розгляді справи в господарському суді. Отже, відповідачі передавши фізичним особам майно, що перебувало в іпотеці за Іпотечним договором №13775 від 18.03.2008 року ухилилися від відповідальності перед Банком і штучно змінили підвідомчість спору.

Суд першої інстанції визнав наявними у діях посадових осіб підприємств відповідачів у справі, порушення законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення, тому дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування положень ч. 11 ст. 246 ГПК Украни, у звязку з чим направив окрему ухвалу прокуратурі Луганської області для перевірки виявлених порушень на предмет можливого вчинення злочину.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Частинами 7, 8, 9, 11 ст. 246 ГПК України встановлено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Виходячи із системного аналізу зазначених вище норм законодавства, обов'язковою передумовою таких засобів реагування як винесення окремої ухвали стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, є виявлені під час судового розгляду порушення законності в діяльності юридичної особи.

Проте, за наслідками перегляду в апеляційній інстанції оскаржуваної ухвали колегією суддів не виявлено порушень законності у діяльності підприємств - відповідачів, зокрема, у діях їх посадових осіб, які б мали ознаки кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи 26.11.2012 року приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_14 на підставі ст. 74 Закону України "Про нотаріат" та у звязку з припиненням договору іпотеки виконанням забезпеченою іпотекою зобовязання, знято заборону відчуження нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, буд. 5, накладену приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_14 18.03.2008 року, зареєстровану в реєстрах за №999, у звязку з укладенням договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_14 18.03.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №998.

Того ж дня приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_14 на підставі зняття заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек вилучено відповідний запис №6809640, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна (реєстрація вилучення запису) №38967358 від 26.11.2012 року та витягом про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису) №38967732 від 26.11.2012 року, які додані до примірника Договору іпотеки №13775 від 18.03.2008 року.

В постанові Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року у справі №913/744/15 встановлено, що у позивача, як нового кредитора, виникло право на пред'явлення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Трест Рубіжанськхімбуд" за Кредитним договором №0 від 18.03.2008 року.

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, новий запис про обтяження Іпотеку, ПАТ "Дельта Банк" за Іпотечним договором №13775 від 18.03.2008 року зареєстровано не було.

Згідно положень ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Дійсно, відповідачі ТОВ ВБФ "Роксолана", ПП "Рубежремстрой", ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", як особи, до яких перейшло право власності на предмет іпотеки, в силу Закону набули статус іпотекодавця, мають всі його права, несуть всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Але за відсутності чинного запису про Іпотеку обтяження ПАТ "Дельта Банк" нерухомого майна, власником якого стали ТОВ ВБФ "Роксолана", ПП "Рубежремстрой", ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління", не можна категорично стверджувати, що відповідачі не мали права на його відчуження на користь фізичних осіб під час розгляду справи в суді першої інстанції.

В той же час, ані положення ст. 23 Закону України "Про іпотеку", порушення відповідачами якої увійшло у підгрунття оскаржуваної окремої ухвали, ані інші норми Закону України "Про іпотеку" не містять заборони щодо відчуження майна стосовно якого існує спір за умови відсутності прямо встановлених обмежень на таке відчуження (накладення арешту, обтяжень, інших забезпечень).

Слід звернути увагу, що при зверненні до суду першої інстанції ПАТ "Дельта Банк" вказував та доводив суду про існування обґрунтованої можливості відчуження відповідачами спірного нерухомого майна на користь сторонніх осіб, у звязку з чим Банком було заявлено клопотання про заборону ТОВ ВБФ "Роксолана", ПП "Рубежремстрой" та ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" відчуження нерухомого майна, у тому числі шляхом передання його в іпотеку, а саме нежитлової будівлі розташованої за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул.. Трудова № 5, котра складається з: А - адміністративна будівля; Б - мехмайстрні; В душ; Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л гаражі; Н, С, Т, - навіси; О, П, Р склади; У вбиральня; І - 7, І споруди, тобто було заявлено клопотання про забезпечення позову. Зазначене клопотання в тому числі було обґрунтоване ймовірністю такого відчуження, що відбулось при розгляді іншої господарської справи №913/744/15, про яку зазначалось вище.

Натомість, ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.11.2016 року відмовлено ПАТ "Дельта Банк" у задоволенні вищевказаної заяви про заборону відчуження нерухомого майна (забезпечення позову). Господарський суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено розумності, не обґрунтовано вимог в частині забезпечення позову шляхом заборони відчуження нерухомого майна у тому числі передання його в іпотеку, не вказано звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, не зазначено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, тощо.

Приймаючи рішенні від 19.03.2018 року у справі №913/1240/16 про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свій висновок саме з посиланням на обставини відчуження відповідачами спірного нерухомого майна на користь фізичних осіб, про можливість чого й було зазначено позивачем при поданні позову в заяві про забезпечення позову.

Разом з тим, постановляючи окрему ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність в діях відповідачів порушення законодавства, зокрема, Закону України "Про іпотеку" з тих підстав, що відповідачами здійснено відчуження майна, стосовно якого існує судовий спір, не обґрунтував свій висновок всупереч якому саме положенню вказаного Закону діяли відповідачі, а також якою статтею цього Закону їм заборонено реалізувати предмет іпотеки стосовного якого вилучений відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та з Державного реєстру іпотек. Не наведено також в оскаржуваній окремій ухвалі жодного порушення законності у діяльності підприємств - відповідачів, зокрема, у діях їх посадових осіб, які б мали ознаки кримінального правопорушення, що дає суду підстави для застосування ч. 11 ст. 246 ГПК України.

Статтею 234 ГПК України встановлені вимоги щодо змісту ухвали, зокрема, ухвала має містити мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався, постановляючи ухвалу.

Отже, окрема ухвала у справі, як судове рішення в якому виявлено порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 234 вказаного Кодексу, а також містити викладення обставин, що зумовили такий висновок, в тому числі й посилання на конкретне порушення законності в діяльності юридичної особи.

Натомість, місцевий господарський суд відповідних приписів процесуального законодавства не дотримав, не вказав, які конкретно дії підприємств - відповідачів є порушенням законності, в чому полягає це порушення законності, що зумовлювало б необхідність їх перевірки з точки зору ознак вчинення кримінального правопорушення, ґрунтуючи свої висновки на припущеннях про можливі наслідки укладення відповідних наведених вище правочинів (Договорів купівлі-продажу, укладених між відповідачами та фізичними ообами).

Судова колегія зазначає, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення та могли бути підставою для вчинення господарським судом дій, передбачених ст. 246 ГПК України.

В той же час, положення Кримінального кодексу України не визначають відчуження предмету іпотеки іпотекодержателем на користь третіх осіб в процесі розгляду спору про звернення стягнення на предмет іпотеки як суспільно небезпечне діяння, що є злочином, та не містить зазначений ОСОБА_14 поняття такого покарання, яке застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Крім того, за змістом оскаржуваної окремої ухвали суд першої інстанції дійшов висновку про зловживання відповідачами процесуальними правами, а саме: затягування строку вирішення спору, подання завідомо необґрунтованих клопотань, а цей час відповідачі використали для зміни власників майна (умисної зміни підсудності господарського спору).

Колегія суддів зазначає, що неприпустимість зловживання процесуальними правами закріплена положеннями ст. 43 ГПК України, а заходи процесуального примусу визначені Главою 9 цього Кодексу.

Однак, постановляючи окрему ухвалу суд помилково застосував до даних порушень норму ч. 11 ст. 243 ГПК України, оскільки окрема ухвала, яка надсилається прокурору або органу досудового розслідування, приймається судом не з будь-якого факту порушення підприємством або організацією законності чи у випадку зловживання процесуальними правами, а лише у тих випадках, коли господарський суд виявить у діяльності осіб такі порушення законності, які містять ознаки саме кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у звязку із чим апеляційна скарга ТОВ "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" підлягає задоволенню, а окрема ухвала Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 підлягає скасуванню.

Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України відносяться на апелянта, оскільки саме у зв'язку з діями вказаних осіб виникла спірна ситуація (постановлення окремої ухвали з підстав зміни підсудності господарського спору), окрім того, оскаржувана окрема ухвала винесена судом не у зв'язку з розглядом відповідного клопотання ПАТ "Дельта Банк", а за ініціативою суду.

Керуючись ст.ст. 129, 246, 269, 270, 271, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубіжанське будівельно-монтажне управління" на окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 - задовольнити.

Окрему ухвалу Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 року у справі №913/1240/16 - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді Н.М. Дучал

ОСОБА_3

(У судовому засіданні 13.06.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 18.06.2018 року).