ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Київ

Справа № Б-39/147-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Кононенко Н.Б.

учасники справи:

боржник - Відкрите акціонерне товариство по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд"

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп"

представник - адвокат Сербіна О.В. (договір №4 про надання юридичних послуг від 01.12.2017, ордер на надання правової допомоги серії КВ №204154 від 01.12.2017)

ліквідатор - арбітражний керуючий Стєблєв Антон Михайлович, особисто

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду

від 28.11.2017

за заявою Відкритого акціонерного товариства по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд"

про банкрутство

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 12.02.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Харківського апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №Б-39/147-10 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. 26.03.2018, за наслідком проведеного автоматизованого розподілу справи, оформленого протоколом від 16.03.2018, колегією суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп" строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі №Б-39/147-10 та призначено її розгляд на 22.05.2018 о 09 год. 30 хв.

3. Учасники справи відзиву на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп" не подали.

4. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 512, 516, 1077 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Провадження у справі №Б-39/147-10 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства по будівництву, реконструкції автомобільних шляхів та шляхових споруд "Харківшляхбуд" (далі - ВАТ "Харківшляхбуд", боржник), порушене ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.11.2010 за заявою боржника відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство), здійснюється на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою місцевого господарського суду від 04.07.2013 про визнання боржника банкрутом з призначенням ліквідатором арбітражного керуючого Жарова П.В. Отже, ліквідаційна процедура ВАТ "Харківшляхбуд" здійснюється відповідно до положень Закону про банкрутство в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011, який набрав чинності 19.01.2013, виходячи з приписів пункту 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення цього Закону.

6. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.07.2015 за клопотанням комітету кредиторів усунено арбітражного керуючого Жарова В.П. від виконання обов'язків ліквідатора ВАТ "Харківшляхбуд", призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Стєблєва А.М.

7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2011 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Харківшляхбуд" на загальну суму 103 881 385, 85 грн., в тому числі з вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" (далі - ТОВ "Євро Лізинг") на суму 6 031 262, 17 грн., визнано розмір неустойки та інших штрафних санкцій ТОВ транспортна компанія "Індустрія", ТОВ "Центр передових технологій будівництва та ремонту автомобільних доріг", ТОВ "Ласка Лізинг", ТОВ "Євро Лізинг" та окремо внесено до реєстру вимог кредиторів на суму 6 033 225, 48 грн.

8. 30.05.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ТОВ "Євро Лізинг" про заміну кредитора ВАТ "Харківшляхбуд" - ТОВ "Євро Лізинг" його правонаступником - ТОВ "Олімп Фінанс Груп" та внесення відповідних змін до реєстру вимог кредиторів банкрута (вх. 17757) (т. 90, а.с. 1 - 9).

9. 31.05.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ТОВ "Олімп Фінанс Груп" про заміну кредитора - ТОВ "Євро Лізинг" його правонаступником - ТОВ "Олімп Фінанс Груп" та внесення відповідних змін до реєстру вимог кредиторів банкрута (вх. 18032) (т. 90, а.с. 11 - 46).

10. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначили про укладення між ТОВ "Євро Лізинг", як клієнтом, та ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як фактором, договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, за яким фактор зобов'язався передати в розпорядження клієнта грошові кошти за плату (винагороду), а клієнт зобов'язався відступити факторові право вимоги, визначене в реєстрі прав вимог ВАТ "Харківшляхбуд" на суму 6 620 114, 05 грн.; заявники доводили, що в силу статті 512 ЦК України внаслідок укладення зазначеного договору у підприємства-банкрута - ВАТ "Харківшляхбуд" виник обов'язок щодо сплати лізингових платежів на користь ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як правонаступника конкурсного кредитора - ТОВ "Євро Лізинг".

11. 31.08.2017 Господарський суд Харківської області у складі судді Усатого В.О. відмовив ТОВ "Євро Лізинг" у задоволенні заяви про заміну кредитора (вх. №17757 від 30.05.2016), відмовив ТОВ "Олімп Фінанс Груп" у задоволенні заяви про заміну кредитора (вх. №18032 від 31.05.2016).

11.1. Судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2016 до місцевого господарського суду надійшла заява ТОВ "Євро Лізинг" про заміну кредитора правонаступником, підписана від імені ТОВ "Євро Лізинг" Генеральним директором ОСОБА_10, якого ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.11.2015 у справі №924/1282/13 відсторонено від займаної посади про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг" з покладенням виконання обов'язків керівника ТОВ "Євро Лізинг" на розпорядника майна боржника Моісеєва Ю.О.; постановою суду від 23.07.2015 у справі №924/1282/13 ТОВ "Євро Лізинг" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Моісеєва Ю.О. та припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління та розпорядження його майном з 23.07.2015; відповідно до наказу №3/2015 від 10.11.2015 ліквідатором ТОВ "Євро Лізинг" скасовано всі довіреності, видані від імені боржника ТОВ "Євро Лізинг" до 10.11.2015.

11.2. Зазначені обставини суд першої інстанції оцінив як такі, що підтверджують відсутність у ОСОБА_10, якого з 04.11.2015 відсторонено від посади керівника ТОВ "Євро Лізинг", права на підписання у травні 2016 року від імені ТОВ "Євро Лізинг" заяви про заміну кредитора правонаступником та її подання у справу №Б-39/147-10 про банкрутство ВАТ "Харківшляхбуд". Суд дійшов висновку, що заява конкурсного кредитора - ТОВ "Євро Лізинг" підписана неуповноваженою особою, а тому її вимоги не підлягають задоволенню.

11.3. Розглядаючи заяву ТОВ "Олімп Фінанс Груп" про заміну кредитора правонаступником, суд першої інстанції встановив, що 23.07.2013 між ТОВ "Євро Лізинг", як клієнтом, та ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як фактором, укладено договір факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, за умовами якого фактор зобов'язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (сума фінансування) за плату (винагороду), а клієнт, у свою чергу, зобов'язався відступити факторові право вимоги, визначене в реєстрі прав вимог, а зокрема, згідно з додатком №2 до договору - права вимоги до ВАТ "Харківшляхбуд" на суму 6 620 114, 05 грн.; сторони погодили, що операція факторингу за договором не є забезпечувальним відступленням, фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором права вимоги (пункт 2.1. договору).

11.4. Судом встановлено, що фактор та клієнт погодили перехід права вимоги від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного додатка з реєстром прав вимог впродовж 90 робочих днів після підписання договору факторингу, з цього ж моменту договір вступає в дію та діє до моменту належного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (пункти 4.1., 8.1., 8.2. договору).

11.5. Суд встановив, що підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. договору сторони визначили обов'язок фактора (ТОВ "Олімп Фінанс Груп") сплатити клієнту (ТОВ "Євро Лізинг") суму фінансування в розмірі 971 451, 81 грн. траншами відповідно до умов додаткової угоди (додаток №1); однак, на вимогу суду сторони не надали додатка №1 до договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, що унеможливило встановлення судом фактичних обставин справи на предмет додержання фактором обов'язку щодо сплати суми фінансування на погоджених сторонами умовах.

11.6. Судом встановлено, що відповідно до пункту 5.1.2. договору факторингу, клієнт зобов'язаний в строк 10 робочих днів з моменту набрання цим договором сили оформити (підписати та скріпити печаткою) для кожного з боржників повідомлення про відступлення права вимоги до фактора та передати оригінал цього повідомлення фактору; додатком №4 до договору без дати його складання визначена форма повідомлення боржника за договором фінансового/оперативного лізингу, яка здійснюється повідомленням на фірмовому бланку клієнта.

12. Відмовляючи у здійсненні процесуального правонаступництва конкурсного кредитора ТОВ "Євро Лізинг" на суму його грошових вимог до ВАТ "Харківшляхбуд", включених до реєстру на стадії розпорядження майном боржника, та його заміні на ТОВ "Олімп Фінанс Груп", суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту повідомлення боржника - ВАТ "Харківшляхбуд" про відступлення кредитором - ТОВ "Євро Лізинг" на користь фактора - ТОВ "Олімп Фінанс Груп" грошових вимог на суму 6 031 262, 17 грн. на підставі договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, що не узгоджується з вимогами пункту 5.1.2. спірного договору та положеннями статті 1082 ЦК України про порядок виконання боржником грошової вимоги факторові. Отже, ТОВ "Олімп Фінанс Груп" не доведено настання в боржника обов'язку щодо виконання зобов'язання за договором лізингу перед фактором - ТОВ "Олімп Фінанс Груп" як підстави для заміни конкурсного кредитора (клієнта) ТОВ "Євро Лізинг" правонаступником - ТОВ "Олімп Фінанс Груп".

13. Суд першої інстанції оцінив надану ТОВ "Олімп Фінанс Груп" копію платіжного доручення №1 від 30.07.2013 на підтвердження факту перерахування ТОВ "Євро Лізинг" коштів на суму 971 451, 81 грн., як неналежний доказ здійснення ТОВ "Олімп Фінанс Груп" фактичної оплати за договором факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, з огляду на неподання суду оригіналу такого платіжного документа, а також доказів проведення банківської операції із зарахування спірної суми грошових коштів на рахунок клієнта - ТОВ "Євро Лізинг" саме 30.07.2013 (довідки банку про зарахування коштів, банківських виписок, тощо).

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

14. ТОВ "Олімп Фінанс Груп" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.08.2017, в якій просило скасувати ухвалу місцевого суду, обґрунтовуючи її прийняття з неповним з'ясуванням обставин справи на предмет виникнення у боржника - ВАТ "Харківшляхбуд" обов'язку щодо сплати лізингових платежів за договором лізингу, укладеним з ТОВ "Євро Лізинг", на користь ТОВ "Олімп Фінанс Груп", яке набуло право вимоги ТОВ "Євро Лізинг" до боржника за договором факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013 на суму 6 620 114, 05 грн., що становить розмір кредиторських вимог ТОВ "Євро Лізинг", включених до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Харківшляхбуд" ухвалою суду від 27.04.2011 у справі №Б-39/147-10.

15. 28.11.2017 постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Олімп Фінанс Груп" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.08.2017 у справі №Б-39/147-10 залишено без змін.

16. Переглянувши справу в повному обсязі, апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції, а також з його висновками про відсутність правових підстав для здійснення процесуального правонаступництва конкурсного кредитора ТОВ "Євро Лізинг" та його заміни на ТОВ "Олімп Фінанс Груп", з огляду на встановлені обставини непідтвердження заявником належними та достатніми доказами факту повідомлення боржника - ВАТ "Харківшляхбуд" про укладення між ТОВ "Євро Лізинг", як клієнтом, та ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як фактором, договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, яким обумовлено перехід до фактора права вимоги клієнта до боржника на суму його грошових вимог, включених до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Харківшляхбуд".

17. На виконання вимог статті 101 ГПК України судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 28.11.2017 оглянуто оригінали договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013 та додатків №2, №3, №4 до цього договору, при цьому, обставин надання суду оригіналів платіжного доручення №1 від 30.07.2013 на суму 971 451, 81 грн. та інших документів, доданих до заяви ТОВ "Олімп Фінанс Груп" про заміну кредитора правонаступником, апеляційним судом не встановлено.

18. Апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи наявна належно засвідчена копія платіжного доручення №1 від 30.07.2013, яка підтверджує перерахування фактором на користь клієнта грошових коштів на суму 971 451, 81 грн. одним траншем. Разом з тим, ТОВ "Олімп Фінанс Груп" не доведено факту здійснення зазначеної банківської операції 30.07.2013, в день оформлення платіжного доручення, а, відтак, не підтверджено обставин виконання ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як фактором, обов'язку щодо внесення на рахунок клієнта - ТОВ "Євро Лізинг" суми фінансування за договором факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013. Надану ТОВ "Олімп Фінанс Груп" копію банківської виписки про рух коштів по рахунку товариства апеляційний суд відхилив, як допустимий доказ, оскільки її складено ТОВ "Олімп Фінанс Груп" за відсутності на виписці відомостей щодо її посвідчення банківською установою (т. 90-а, а.с. 53).

19. Апеляційний суд зазначив, що в порядку підготовки справи до розгляду суд першої інстанції неодноразово витребував у заявників - ТОВ "Євро Лізинг" та ТОВ "Олімп Фінанс Груп" докази на підтвердження виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за спірним договором факторингу, а саме первинні документи, на яких ґрунтуються кредиторські вимоги ТОВ "Євро Лізинг" до ВАТ "Харківшляхбуд" та за якими було відступлено право вимоги ТОВ "Євро Лізинг" до боржника на користь ТОВ "Олімп Фінанс Груп". Однак, заявники витребуваних документів суду не надали, що зумовило прийняття ним рішення про відмову в заміні кредитора правонаступником, виходячи з оцінки наявних в матеріалах справи доказів в їх сукупності як таких, що не підтверджують факту повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов'язанні за договором лізингу на фактора, а, відтак, настання в боржника обов'язку з виконання зобов'язання на користь фактора як нового кредитора в силу статті 1082 ЦК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника (ТОВ "Олімп Фінанс Груп")

20. Скаржник доводив, що судами першої та апеляційної інстанцій безпідставно не здійснено процесуального правонаступництва конкурсного кредитора ТОВ "Євро Лізинг" у справі про банкрутство ВАТ "Харківшляхбуд" та його заміни на ТОВ "Олімп Фінанс Груп", та надано помилкову оцінку обставинам укладення договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, яким обумовлено перехід до фактора (ТОВ "Олімп Фінанс Груп") права вимоги ТОВ "Євро Лізинг" (клієнта) на суму внесених до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Харківшляхбуд" грошових вимог в розмірі 6 620 114, 05 грн., як таких, що не можуть вважатися підставою для заміни кредитора (клієнта) правонаступником (фактором) у зобов'язанні за договором лізингу. Зазначене, на думку скаржника, не узгоджується з приписами статей 512, 516 ЦК України про заміну кредитора у зобов'язанні іншою особою при відступленні права вимоги та непов'язаність такої заміни із згодою боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

21. Скаржник аргументував, що висновки апеляційного суду про відсутність в матеріалах справи доказів здійснення банківської операції з перерахування фактором на користь клієнта суми фінансування за спірним договором факторингу саме 30.07.2013, тобто в день формування платіжного доручення №1 від 30.07.2013 на перерахування грошових коштів на суму 971 451, 81 грн., ґрунтуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам справи, так як фактором до апеляційної скарги долучено належно засвідчену копію зазначеного платіжного документа та копію банківської виписки і такі документи, на думку скаржника, підтверджують факт виконання фактором зобов'язань перед клієнтом за договором факторингу.

Доводи інших учасників справи

22. Учасники справи відзиву на касаційну скаргу ТОВ "Олімп Фінанс Груп" не подали.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

23. Цивільний кодекс України

Частина 2 статті 11 - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини (пункт 1).

Частина 1 статті 512 - кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1).

Стаття 514 - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 516 - заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частина 1 статті 626 - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 стаття 1077 - за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частина 1 статті 1078 - предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Частини 1, 2 статті 1082 - боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

24. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011

Стаття 1 - кредитор - юридична або фізична особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Стаття 21 - у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої особи, яка бере участь у справі, здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

25. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991

Частина 1 статті 25 - у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частина 1 статті 33 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 2 статті 34 - обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 101 - у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

26. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про застосування судами положень статей 512, 516, 1077 ЦК України.

А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги та висновків судів

27. Системний аналіз положень статті 25 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), статей 21, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статей 512, 514 ЦК України, дозволяє зробити висновок про те, що у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду можливе сингулярне правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов'язанні. В такому випадку господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Отже, правонаступник має надати суду докази правонаступництва новим кредитором певних прав, які випливають із конкретного зобов'язання, а не з судового рішення, зокрема, ухвали суду про включення первісного кредитора до реєстру вимог кредиторів.

Також, заява кредитора-правонаступника у справі про банкрутство повинна містити виклад обставин, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості та визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги (конкурсні, поточні, забезпечені або не забезпечені заставою майна боржника), з окремим виділенням суми неустойки (штрафу, пені), а суд, виходячи з положень статей 4-5, 84 ГПК України (в редакції, чинній на момент прийняття рішень судами першої та апеляційної інстанцій), має встановити дані обставини та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів, що вимагає визначення черговості задоволення таких вимог.

28. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов'язані в процесуальній формі довести свою правоту, за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень в силу положень статей 4-3, 32, 33 ГПК України в редакції до 15.12.2017.

29. Аналіз приписів статей 34, 43, 82 ГПК України в редакції до 15.12.2017 свідчить про те, що законодавець зобов'язав суд приймати рішення за наслідком дослідження та оцінки усіх доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу. Судами першої та апеляційної інстанцій надано оцінку обставинам укладення між конкурсним кредитором ТОВ "Євро Лізинг", як клієнтом, та ТОВ "Олімп Фінанс Груп", як фактором, договору факторингу №1-ф/07 від 23.07.2013, за умовами якого сторони погодили перехід до фактора права вимоги на суму внесених до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Харківшляхбуд" вимог ТОВ "Євро Лізинг" в розмірі 6 620 114, 05 грн. Разом з тим, судами не встановлено факту повідомлення боржника про відступлення клієнтом права вимоги на користь фактора, що не відповідає приписам частини 1 статті 1082 ЦК України та умовам пункту 5.1.2. договору факторингу. Також, судами не встановлено факту відступлення прав вимоги до нового кредитора за конкретним зобов'язанням (договором).

30. З огляду на таке, суди дійшли висновку, що у боржника не настав обов'язок щодо виконання зобов'язання за договором лізингу, укладеним з кредитором (клієнтом), на користь фактора, а, відтак, відсутні підстави для здійснення процесуального правонаступництва кредитора ТОВ "Євро Лізинг" та його заміни на ТОВ "Олімп Фінанс Груп" в порядку статті 512 ЦК України та статті 21 Закону про банкрутство.

31. Колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками судів про те, що обов'язок виконання грошової вимоги на користь фактора виникає у боржника з моменту його повідомлення клієнтом або фактором про відступлення права вимоги у зв'язку з укладенням договору факторингу. Такі висновки судів узгоджуються з приписами частини 1 статті 1082 ЦК України, яка є спеціальною нормою, що визначає порядок виконання боржником зобов'язань у разі відступлення кредитором права вимоги фактору.

32. В обґрунтування наявності підстав для заміни кредитора (клієнта) правонаступником (фактором) скаржник послався на положення статті 516 ЦК України про порядок заміни кредитора у зобов'язанні, як загальної норми, та доводив можливість проведення такої заміни без згоди боржника. Разом з тим, скаржником не враховано спеціального регулювання правовідносин факторингу приписами Глави 73 ЦК України (статті 1077 - 1086) та встановлення статтею 1082 ЦК України обов'язку боржника виконати зобов'язання перед новим кредитором (фактором) лише у разі його повідомлення клієнтом (первісним кредитором) або фактором (новим кредитором) про відступлення грошової вимоги за договором факторингу. Також, за змістом укладеного договору відступлення прав вимоги не вбачається відступлення прав вимоги за конкретним зобов'язанням (договором), а відступлення прав вимоги заборгованості, яка включена до реєстру вимог кредиторів боржника, є за своєю природою відступленням прав вимоги за судовим рішенням (ухвалою про затвердження реєстру вимог кредиторів), що не відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та не може бути підставою правонаступництва відповідно до статті 25 ГПК України та статті 21 Закону про банкрутство.

33. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов'язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суди обов'язку щодо мотивації прийнятих судами рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника випливає з правильного застосування норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі, застосування судами принципів пропорційності, рівності та диспозитивності .

А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги

34. Суд відхиляє доводи скаржника відповідно до пункту 20 мотивувальної частини даної постанови, що підтверджується висновками пунктів 27-33 мотивувальної частини цієї постанови.

35. Доводи скаржника за змістом пункту 21 мотивувальної частини цієї постанови про неналежну оцінку судами доказів, наданих фактором на підтвердження факту перерахування на користь клієнта суми фінансування за спірним договором факторингу, Верховний Суд вважає такими, що вимагають переоцінки доказів, які вже були оцінені судами першої та апеляційної інстанцій, а отже, необґрунтованими відповідно до статті 300ГПК України.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. З огляду на зазначене, Суд дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги ТОВ "Олімп Фінанс Груп" та залишення без змін постанови апеляційного суду від 28.11.2017 про перегляд ухвали суду першої інстанції від 31.08.2017 про відмову у заміні кредитора правонаступником, як такої, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В. Судові витрати

37. У зв'язку з тим, що Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги скаржника та залишає без змін оскаржувану постанову апеляційного суду, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІI від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп Фінанс Груп" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду 28.11.2017 у справі №Б-39/147-10 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк