ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року Справа № 904/10378/17

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань 511

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів – Подобєда І.М., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018р. у справі №904/10378/17 (суддя Петренко Н.Е., повна ухвала складена 26.03.2018р.)

за позовом військового прокурора Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, м.Дніпро в інтересах держави в особі

позивача-1: Державного космічного агентства України, м. Київ

позивача-2: Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім.М.К.Янгеля", м.Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 4 219 433грн.12 коп.

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018р. у справі №904/10378/17 призначено комплексну судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено;

- при винесенні ухвали господарський суд виходив з обставин щодо наявності суттєвих розбіжностей у здійснених сторонами розрахунках сум вартості виконаних робіт за контрактом №0-32/001 від 26.02.2010, які є предметом позову, з того, що вирішення цього питання потребує спеціальних знань у галузі економіки, має суттєве значення для вирішення спору, а також з того, що доводи сторін є взаємно суперечливими;

- не погодившись з винесеною ухвалою, військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи просить цю ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

- у поданій скарзі йдеться про невідповідність обставинам справи висновків господарського суду стосовно взаємосуперечності доводів сторін щодо суми виконаних робіт, оскільки і позивачі і відповідач стверджують, що вартість виконаних за контрактом робіт становить 19171840грн.04коп., до матеріалів позовної заяви додано акти здачі - приймання виконаних робіт, погоджені сторонами, платіжні доручення на перерахування авансу відповідачу, про те, що в ухвалі господарського суду не зазначено перелік матеріалів, які надаються на дослідження, про те, що поставлені відповідачем у його клопотанні на вирішення експертизи питання не потребують спеціальних знань, у вказаному клопотанні відповідач також вказує, що загальна сума робіт, які були прийняті замовником становить 19171840грн.04коп., про те, що у клопотанні відповідач просив суд з"ясувати яка вартість фактично понесених ним витрат по утриманню заводського випробувального комплексу (ЗВК), однак не заявив зустрічного позову, який мав стосуватися відшкодування шкоди, питання зберігання виготовленої продукції визначено п.4.4 контракту, продукція знаходиться у відповідача (виконавця за контрактом), платність зберігання контрактом не визначена, питання витрат на зберігання не є предметом спору, про те що у клопотанні відповідача не визначено об"єкта дослідження, про те, що дії відповідача, які полягають у поданні клопотання про призначення експертизи є проявом зловживання ним своїми правами, а також про те, що з положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень випливає висновок стосовно неможливості дослідити питання, поставлені відповідачем шляхом проведення економічної експертизи, завдання економічної експертизи відповідно Інструкції не може полягати у встановленні факту обсягів та вартості виконаних робіт;

- позивач-1 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судове засідання не з"явився, на адресу апеляційного суду позивачем-1 направлено клопотання, в якому він просить скасувати ухвалу господарського суду та розглянути справу за відсутності представника агентства;

- позивач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, повноважний представник позивача-2 в судове засідання не з"явився;

- відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін, посилаючись на обставини, покладені ним в обґрунтування клопотання про призначення по справі комплексної судово-економічної експертизи, на те, що сторонами застосовувався різний підхід до визначення вартості робіт, а також на те, що провадження за апеляційною скаргою має бути закрито, оскільки військовий прокурор не обґрунтував, яким чином подання апеляційної скарги на ухвалу впливає на інтереси держави.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, колегія судів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.12.2017р. військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України звернувся з позовом до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державного космічного агентства України та Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім.М.К.Янгеля" (далі-ДП"КБ"Південне" ім.М.К.Янгеля") про стягнення з Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Дніпроважмаш" на користь підприємства 4219433грн.12коп.

В обґрунтування позову були покладені обставини щодо укладення підприємством (замовником) та ПАТ"Дніпроважмаш" (виконавцем) контракту №0-32/001 від 26.02.2010, на підставі якого замовник доручив, а виконавець зобов"язався виконати складову частину ДКР "Створення робочих місць для проведення заводських випробувань агрегатів пускового обладнання і стаціонарного стенду зборки головного блоку КРК"Циклон-4" до їх поставки на космодром "Алкантара" на території виконавця згідно з додатком №2 (календарний план робіт) до договору, відповідно до умов контракту підприємство перерахувало товариству 19000000грн., крім авансових платежів підприємством було здійснено оплату виконаних робіт в сумі 4391273грн.16коп., у зв"язку з чим, загальна сума перерахування дорівнює 23391273грн.16коп., щодо фактичного виконання товариством робіт за актами №№1-4 на суму 19171840грн.04коп., щодо невиконання товариством робіт по етапах 4.3.3, 4.3.4, 5, 5.1, 5.2, 6, 6.1, 6.2, 6.3 відповідно до відомості виконання робіт в останній редакції, введеної в дію додатковою угодою №7 від 30.05.2015р., внаслідок чого, вартість невиконаних робіт складає 4219433грн.12коп..

При цьому прокурор зазначав, що найпізнішим строком виконання робіт згідно з календарним планом та відомостей виконання робіт є 15.12.2015р., роботи в цей строк відповідачем не виконані і має місце прострочення виконання зобов"язання.

Як правові підстави для звернення з позовом прокурором визначені положення ст.ст.525, 610, 612 Цивільного кодексу України, а також ч.2 ст.220 Господарського кодексу України та ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.220 Господарського кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За приписами ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В процесі розгляду поданого позову господарським судом ПАТ"Дніпроважмаш" заявлено клопотання про призначення по справі комплексної судово-економічної експертизи для вирішення наступних питань:

1) який обсяг фактично виконаних ПАТ"Дніпроважмаш" робіт за етапом №4 згідно з контрактом №0-32/001 від 26.02.2010, укладеним між ПАТ "Дніпроважмаш" (виконавцем, відповідачем) і ДП "КБ "Південне" ім. М.К. Янгеля" (замовником, позивачем-2);

2) яка вартість фактично понесених ПАТ "Дніпроважмаш" витрат по виконанню робіт за етапом №4 згідно з контрактом №0-32/001 від 26.02.2010, укладеним між ПАТ "Дніпроважмаш" (виконавцем, відповідачем) і ДП"КБ "Південне" ім.М.К. Янгеля" (замовником, позивачем-2);

3) яка вартість фактично понесених витрат ПАТ "Дніпроважмаш", починаючи з 01.01.2016, по утриманню заводського випробувального комплексу (ЗВК) згідно з контрактом № 0-32/001 від 26.02.2010, укладеним між ПАТ "Дніпроважмаш" (виконавцем, відповідачем) і ДП"КБ "Південне" ім. М.К. Янгеля" (замовником, позивачем-2).

При цьому товариство посилалося на те, що за наслідками підписання актів здачі-приймання робіт по етапах та підетапах, вартість робіт, які були прийняті замовником становить 19171840грн.04коп., станом на 19.02.2018 товариство виконало роботи, передбачені етапами 1-3 та переважну частину етапу 4, роботи, передбачені етапами 4-5 не виконані, оціночна вартість робіт за етапом 4 складає 3912969грн.21коп., на те, що ступінь виконання робіт за цим етапом підтверджується багаторазовими демонстраційними випробуваннями, які зафіксовані фото- та відеотехнікою, товариством, в рамках виконання робіт за контрактом, були укладені договори з субпідрядниками, які виконували відповідні обсяги робіт, на те, що на сьогоднішній день результати робіт, які були створені за контрактом перебувають на зберіганні у товариства, щомісячні витрати на зберігання, охорону і утримання ЗВК становлять 147983грн.83коп., на те, що сумарний розмір витрат товариства на виконання робіт за етапом 4 з витратами на утримання ЗВК дорівнює 6175437грн.22коп., а також на те, що між сторонами виникли питання відносно документального підтвердження кожним з них обсягу і вартості фактично виконаних робіт, з"ясування цих питань через велику кількість документів, що підлягають вивченню неможливо, з"ясування відповідних обставин потребує спеціальних знань.

За наслідками розгляду клопотання ПАТ"Дніпроважмаш" господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Ст.177 Господарського процесуального кодексу України визначає, що завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з’ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.1 ст.181 названого Кодексу для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження проводиться підготовче засідання.

П.8 ч.2 ст.182 Кодексу визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд вирішує, зокрема, питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів тощо.

Відповідно до ст.73 Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, висновками експертів.

Згідно з ч.2 ст.98 Кодексу предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Ч.1 ст.99 Кодексу передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування або наявні у справі докази є суперечливими.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначаючи судову експертизу, суд повинен в обов"язковому порядку обґрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення.

Натомість суд першої інстанції при винесенні ухвали від 21.03.2018 наведеного не врахував, а також не обґрунтував доцільності проведення економічної експертизи.

Так, призначаючи по справі комплексну судово-економічну експертизу, господарський суд посилався на суттєві розбіжності у здійснених сторонами розрахунках, які є предметом позову, а також на суперечність доказів сторін.

Слід зазначити, що хоча предметом поданого прокурором позову і являється грошова сума в розмірі 4219433грн.12коп., але господарським судом взагалі не встановлено її правовий характер, а саме: чи є такі грошові кошти заборгованістю внаслідок невиконання зобов"язань за контрактом, збитками, які має відшкодувати відповідач внаслідок відмови позивача-2 від контракту або авансом, який відповідач зобов"язаний повернути у зв"язку з непереданням товару відповідачем (ст.693 Цивільного кодексу України).

Не з"ясовані господарським судом і підстави для стягнення відповідної суми з відповідача, тобто підстави позову.

У цьому зв"язку невизначеним залишилися господарським судом обставини, які входять до предмета доказування та підлягають встановленню і як наслідок необґрунтована неможливість самостійного встановлення таких обставин при розгляді даної справи.

Крім того, судом не надано обґрунтування необхідності вирішення поставлених експерту питань з урахуванням правового характеру предмету спору, зокрема і таких питань, як вартість понесених відповідачем витрат по виконанню робіт та вартість понесених витрат по утриманню заводського випробувального комплексу.

Зазначаючи про існуючи між сторонами спору розбіжності у розрахунках грошових сум при застосуванні умов контракту і не з"ясувавши фактичні обставини справи, господарський суд переклав правову оцінку їх застосування на судового експерта.

Таким чином, суд першої інстанції не визначив змісту спірних правовідносин та не окреслив коло фактичних даних, що входять до предмета доказування та підлягають встановленню із застосуванням фахових знань шляхом проведення судової експертизи.

Також, необґрунтовано господарським судом і питання щодо можливості встановлення обставин по обсягу фактично виконаних відповідачем за етапом №4 контракту №0-32/001 від 26.02.2010 робіт в процесі проведення саме економічної експертизи.

При цьому, як зазначено вище, на підставі вказаного контракту відповідач зобов"язався виконати складову частину ДКР "Створення робочих місць для проведення заводських випробувань агрегатів пускового обладнання і стаціонарного стенду зборки головного блоку КРК"Циклон-4" до їх поставки на космодром "Алкантара" на території виконавця, згідно з додатком №2 (календарний план робіт) до договору.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про передчасність висновків суду першої інстанції про необхідність призначення по даній справі судової економічної експертизи на предмет здійснення належної перевірки розрахунків сторін.

Передчасне призначення судової експертизи призвело до прийняття господарським судом і неправильного рішення про зупинення провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст.280 названого Кодексу підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставини справи, ухвала господарського суду про призначення судово-економічної експертизи та про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню.

Доводи відповідача про неправомірні посилання прокурора на правову сутність економічної експертизи та про можливість залучення до проведення комплексних експертиз у разі потреби як експертів експертних установ, так і фахівців установ та служб інших центральних органів виконавчої влади або фахівців, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах як передбачено Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України №53/5 від 08.10.1998, а також про право повідомлення керівником органу, який призначив експертизу щодо неможливості її проведення та залучення до проведення експертизи експерта відповідної спеціалізації визнані колегією суддів необґрунтованими.

Відповідно до ч.3 ст.99 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності судом може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку.

У даному випадку, господарський суд, призначаючи по справі саме комплексну експертизу, з метою скорочення строків її проведення мав конкретно визначити основні напрямки та галузі знань, які необхідно застосувати для встановлення відповідних обставин.

Твердження відповідача про те, що військовий прокурор не обґрунтував, яким чином подання апеляційної скарги на ухвалу впливає на інтереси держави визнані колегією суддів безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.41 Кодексу у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Між тим, відповідно до ч.3 цієї статті Кодексу у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.53 Кодексу у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У даному випадку, обставини щодо захисту інтересів держави в повній мірі обґрунтовані прокурором при зверненні до місцевого господарського суду з позовною заявою, а тому, згідно з положеннями наведених норм, звернення прокурора з апеляційною скаргою є також правомірним і не порушує такі положення.

Керуючись ст.ст.255, 269, 271, 275, 282- 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2018р. у справі №904/10378/17 скасувати;

- в задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про призначення комплексної судово-економічної експертизи від 14.03.2018р. відмовити;

- справу №904/10378/17 передати на розгляд господарського суду Дніпропетровської області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає;

- повна постанова складена 14.06.2018

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Подобєд

Суддя Л.П.Широбокова