КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. Справа№ 910/25711/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тоцька А.О., адвокат, представник згідно Ордеру серії КВ №166888 від 12.10.16 довіреність № б/н від 16.01.17

від відповідача: Назаренко Є.О. довіреність № б/н від 16.01.17

від третьої особи: Северин Р.І. довіреність № 27/34-663 від 22.12.17

прокурор: не з'явився

від ДВС: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року (повний текст складено 11.05.2018 р.)

(за скаргою Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві)

у справі № 910/25711/13 (Головуючий суддя Босий В.П., судді - Літвінова М.Є., Спичак О.М.)

за позовом INVEST SKI LIMITED

до Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України

за участю Прокуратури центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері

про стягнення 656 312,94 дол. США, що еквівалентно 5 245 909,33 грн., -

в с т а н о в и в :

04 травня 2018 року Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві (т.V, а.с. 8-17).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/25711/13 в задоволенні скарги Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити повністю (т.V, а.с.80-86).

06 квітня 2018 року Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" звернулось з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/25711/13, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/25711/13 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким:

- визнати незаконними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І. відносно стягнення з Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" суми коштів у розмірі 4 379 750,94 грн., за платіжною вимогою №54222438/17 від 23.04.2018 року в рамках виконавчого провадження №54222438.

- зобов'язати державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Галунько Л.І. перерахувати на поточний рахунок Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" №0800 відкритий в АТ "УкрСиббанк" (МФО:351005) незаконно сплачену суму коштів у розмірі 4 379 750,94 грн. за платіжною вимогою №54222438/17 від 23.04.2018 року в рамках виконавчого провадження №54222438.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2018 року апеляційну скаргу Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" у справі № 910/25711/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Андрієнко В.В.

04 червня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/25711/13 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Андрієнко В.В.) відкрито апеляційне провадження у справі №910/25711/13, розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/25711/13 призначено на 19 червня 2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2018 року у зв'язку з перебуванням судді Андрієнка В.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на участі у підготовці в Національній школі суддів України, для розгляду справи № 910/25711/13, сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

19 червня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/25711/13 апеляційну скаргу Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/25711/13 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

У судовому засіданні 19 червня 2018 року представники Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" та Головного управління Національної гвардії України МВС України надали пояснення, у яких підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу про визнання незаконними дій державного виконавця та зобов'язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Представник INVEST SKI LIMITED у судовому засіданні 19 червня 2018 року надав пояснення у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржувані ухвали без змін.

Представники прокуратури та ДВС у судове засідання 19 червня 2018 року не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення за ідентифікаторами 555 та 563 (т.V, а.с.124,126).

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників прокуратури та ДВС не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представників прокуратури та ДВС.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм права, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, встановила наступне.

02 липня 2014 року ухвалою Господарського суду міста Києва прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог на суму 209 413 доларів США та припинено провадження у справі №910/25711/13 в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України; затверджено мирову угоду у справі № 910/25711/13, укладену між Компанією "INVEST SKI LIMITED" та Державним підприємством "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" за позовними вимогами про стягнення 656 312, 94 доларів США, що еквівалентно 5 245 909, 33 грн.; провадження у справі №910/25711/13 за позовом Компанії "INVEST SKI LIMITED" до Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, за участю Прокуратури Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері про стягнення 656 312, 94 доларів США, що еквівалентно 5 245 909, 33 грн. - припинено (т.ІІ, а.с. 11-19).

За змістом п. 1) затвердженої мирової угоди, "Позивач-Стягувач і Відповідач-Боржник погоджуються, що заборгованість за договором № 4.7-04 від 2 березня 2004 року (надалі іменується Договір) відповідає заявленим Позивачем-Стягувачем вимогам та становить - 152 132,94 доларів США (надалі Заборгованість).".

Пунктом 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 02.07.2014 р. визначено, що: "При відкритті виконавчого провадження стягувачем є Компанія "INVEST SKI LIMITED" (The Studio, St. Nicholas Close, Elstree, Nertz, WD6 3EW, London, UK); боржником - Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" (04071, м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, 5, ідентифікаційний код 30550903)".

03 липня 2017 року INVEST SKI LIMITED звернулось до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання ухвали Господарського суду міста Києва № 910/25711/13 від 02.07.2014 р. (т. IV, а.с. 77).

03 липня 2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54222438 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва № 910/25711/13 від 02.07.2014 р. (т.ІІІ, а.с. 12).

06 липня 2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. прийнято постанову про арешт майна боржника ВП № 54222438, відповідно до якої накладено арешт на визначене у цій постанові майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 152132,94 доларів США (т.ІІІ, а.с. 97-99).

22 липня 2017 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галунько Л.І. прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП № 54222438 у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 960 020,42 грн. (т.IІІ, а.с. 45-47).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2017 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 р. та постановою Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі №910/25711/13 відмовлено у задоволенні скарги ДП "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" про визнання незаконною та скасування постанови від 03.07.2017 року в якій заявник просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 54222438 від 03.07.2017 року та зобов'язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за ухвалою від 02.07.2014 року № 910/25711/13 на підставі вимог Закону України "Про виконавче провадження" (т.IV, а.с. 220-230, 235-248).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 р. у справі №910/25711/13 виправлено допущену у висновку ухвали Господарського суду міста Києва № 910/25711/13 від 02.07.2014 описку, а саме у п. 1) викладеної редакції мирової угоди від 24.06.2014 р. замість валюти наявної заборгованості " 152.132,94 доларів СІЛА" читати - " 152.132,94 доларів США" (т.IV, а.с. 116-117).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 р. у справі №910/25711/13 у задоволенні скарги ДП "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2017 р. у справі №910/25711/13 скасовано, скаргу Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено; визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про арешт коштів боржника від 22.07.2017 в рамках виконавчого провадження № 54222438; скасовано арешт коштів боржника накладених в рамках ВП № 54222438; видачу наказу доручено Господарському суду міста Києва (т.IV, а.с. 198-212).

Постанову мотивовано тим, що ухвала Господарського суду міста Києва від 02.07.2014 р., у якій вказано, що заборгованість за договором № 4.7-04 від 02 березня 2004 року відповідає заявленим позивачем-стягувачем вимогам та становить 152132,94 доларів США, є виконавчим документом щодо стягнення грошових коштів в іноземній валюті, однак, 22.07.2017 р. державним виконавцем було прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП № 54222438, відповідно до якої накладено арешт на грошові кошти у межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 960 020,42 грн., тобто в гривневому еквівалентів.

23 квітня 2018 року Державним виконавцем, в рамках виконавчого провадження №54222438, підготовлено та надіслано в АТ "УкрСиббанк" платіжну вимогу №54222438/17 на суму 4379750,94 грн. з призначенням платежу "стягнення з Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" згідно ст.ст. 13, 18, 48, 52 ЗУ "Про виконавче провадження" на підставі ухвали №910/25711/13 від 02.07.2014 виданої Господарським судом м. Києва сума боргу у розмірі 152 132 доларів США 94 центів, що еквівалентно 4 379 750,94 грн., згідно офіційно встановленого НБУ курсу долара відносно гривні станом на 23.04.2018р., в тому числі виконавчій збір та витрати виконавчого провадження. За національну валюту, яка списується, купується 152 132,94 дол. США згідно ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" з метою погашення боргу на підставі ухвали №910/25711/13 від 02.07.2014 виданої Господарським судом м. Києва." (т.IV, а.с. 18).

З наявної у матеріалах справи виписки по рахунку Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" у АТ "УкрСиббанк"вбачається, що 26.04.2018 р. здійснено дві операції зі списання коштів за номером документа 54222438/1, а саме на суму 3960020,42 грн. та 419730,52 грн. (т.V, а.с. 19-21).

04 травня 2018 року Державне підприємство "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві (т.V, а.с. 8-17).

Скаргу мотивовано тим, що списання грошових коштів з рахунків скаржника, яке мало місце 26.04.2018 р., є незаконним, оскільки стягнення грошових коштів на виконання ухвали суду від 02.07.2014 р. мало відбуватися в іноземній валюті, а вказана державним виконавцем у платіжній вимозі №54222438/17 від 23.04.2018 р. сума значно перевищує суму, яка підлягала стягненню з боржника.

Відмовляючи у задоволенні скарги про визнання незаконними дій державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо стягнення з Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" суми коштів (заборгованість, в т.ч. виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) за платіжною вимогою №54222438/17 від 23.04.2018 р. в межах виконавчого провадження ВП№54222438 є правомірним та такими, що відповідають приписам Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись зі вказаною ухвалою апелянт викладає доводи аналогічні до зазначений у скарзі, а саме 11.12.2017 р. постановою Київського апеляційного господарського суду скасовано постанову про арешт коштів боржника, проте державний виконавець не знімаючи арешту, 23.04.2018 р. надіслав ПАТ "УкрСіббанк" платіжну вимогу про примусове списання з боржника боргу у розмірі 152132,94 доларів США, що еквівалентно 4379750,94 грн. Розрахунки сум стягнення вказані у платіжній вимозі є необґрунтованими, еквіваленту у гривні ні в мировій угоді ні в ухвалі, якою її було затверджено не передбачено, скаржник, з посиланням на ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", вважає безпідставним стягнення коштів у національній валюті. Скаржник зазначає, що державний виконавець проігнорував постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017, якою скасовано постанову про арешт коштів боржника, за доводами скаржника з посиланням на неможливість виконання вищевказаної ухвали шляхом арешту коштів у національній валюті, якщо в ухвалі вказано іноземну валюту. Також апелянтом зазначено про порушення Державним виконавцем ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 1, 2 розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, п. 5.4. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів.

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У рішенні Конституційного Суду України у рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", рішення від 15.10.2009 р.).

Тобто, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

В силу ст. 19 вищевказаного Закону сторони виконавчого провадження мають право в т.ч. оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Змістом ч.ч. 1, 3-4 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (якою визначено в т.ч. особливості виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті) визначено, що у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов'язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Кошти виконавчого збору, стягнуті під час виконання рішення про стягнення коштів в іноземній валюті, відповідно до цієї статті підлягають валютообмінній фінансовій операції, а одержані після цього кошти у гривнях зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу VII Інструкції стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках (далі - депозитний рахунок). Операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок.

Враховуючи викладене, стягнуті з боржника кошти в іноземній валюті зараховуються на відповідний валютний рахунок органу державної виконавчої служби та перераховуються в подальшому стягувачу.

При цьому, виконавчий документ про стягнення заборгованості в іноземній валюті необхідно виконувати, виходячи із встановленого розміру зобов'язання у відповідній валюті, а не його гривневого еквіваленту.

Аналогічну правову позицію висвітлено у постановах Вищого господарського суду України у від 15.10.2014 у справі № 904/59/14, від 07.12.2015 у справі № 922/70/14 та від 26.07.2016 у справі № 5011-12/9693-2012, від 21.03.2017 р. у справі № 915/1158/15.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Закону у разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку по те, що боржник, виконуючи зобов'язання за виконавчим документом , що визначені у іноземній валюті шляхом її купівлі за рахунок національної валюти, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 01.11.2017 р. у справі №6-1063цс17 та Верховного Суду від 15.03.2018 р. у справі №638/1841/14-ц.

Відповідно до п. 5.4. Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, Уповноважений банк виконує платіжну вимогу на списання коштів у визначеному в ній виді іноземної валюти (з конвертацією в інший вид іноземної валюти, визначений у призначенні платежу) або платіжну вимогу на списання національної валюти для купівлі за її рахунок відповідного виду іноземної валюти (визначений у призначенні платежу), у якій обов'язково зазначено: номер рахунку клієнта-боржника/коррахунку банку-боржника (в іноземній або національній валюті), з якого здійснюватиметься списання: номер рахунку в іноземній валюті органу державної виконавчої служби/приватного виконавця; сума та назва національної/іноземної валюти, що підлягає списанню для купівлі/конвертації. У призначенні платежу зазначається, що іноземна валюта, яка списується, підлягає конвертації на МВРУ в іншу іноземну валюту (її назва) або те, що за національну валюту, що списується, купується іноземна валюта (її назва з посиланням на статтю 49 Закону України "Про виконавче провадження" та назва, номер (якщо він є) і дата видачі виконавчого документа. у розмірі 4379750,94 грн.

Дослідивши зазначене у платіжній вимозі № 54222438/17 призначення платежу, колегія суддів зазначає, що державним виконавцем виконано вимогу про зазначення у призначенні платежу про списання національної валюти для купівлі за її рахунок відповідного виду іноземної валюти та номер рахунку державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

За змістом ч. 3 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

При цьому, зазначені положення не ставлять можливість надсилання вимог на примусове списання коштів у залежність від факту чинності накладеного арешту.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що державним виконавцем на підставі ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" правомірно виставлено платіжну вимогу №54222438/17 на стягнення з боржника заборгованості, встановленої ухвалою від 02.07.2014 р., з визначенням еквівалента національної валюти станом на день складення такої платіжної вимоги.

В призначенні платежу платіжної вимоги №54222438/17 державним виконавцем серед іншого на підставі ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" було вказано, що за національну валюту, яка списується, купуються 152 132,94 дол. США згідно офіційно встановленого НБУ курсу долара відносно гривні станом на 23.04.2018 р. з метою погашення боргу.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що списані з рахунку боржника грошові кошти в національній валюті в подальшому мали бути спрямовані на купівлю іноземної валюти з метою погашення заборгованості Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" перед INVEST SKI LIMITED, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2014 р.

Станом на 23.04.2018 р. НБУ встановлено офіційний курс долара США відносно гривні у розмірі 26,18 грн. за 1 долар США, отже 152 132,94 дол. США станом на 23.04.2018 р. становило 3982840,37 грн. (152132,94х26,18).

При цьому, в призначенні платежу державний виконавець вказав про стягнення з боржника на підставі ухвали суду від 02.07.2017 р. №910/25711/13 суми боргу у розмірі 152 132,94 дол. США, що еквівалентно 4 379 750,94 грн., в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, у вказану суму державним виконавцем включено не тільки заборгованість Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" за ухвалою від 02.07.2017 р. №910/25711/13, а і виконавчий збір на підставі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" та витрати виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та те, що платіжну вимогу виставлено на суму 4379750,94 грн., різниця між зазначеною сумою та сумою, необхідною для купівлі станом на 23.04.2018 р. 152132,94 дол. США в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом склала 396910,57 грн. (4379750,94-3982840,37), тобто 9,96% від фактично стягнутої суми.

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2017 р. з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва № 910/25711/13 від 02.07.2014 р., законність якої підтверджено у судовому порядку, винесена в т.ч. на підставі ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом п. 8 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України про виконавче провадження Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, з урахуванням коливань курсу долара США відносно гривні та особливостей процедури виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті зазначення розміру та суми виконавчого збору (10% від фактично стягнутої суми), а також витрат виконавчого провадження станом на момент відкриття виконавчого провадження про примусове виконання визначених у іноземній валюті вимог стягувача є технічно не можливим і не зазначення такої суми не впливає на необхідність її стягнення з боржника та законність таких дій виконавця.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що державним виконавцем в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що не суперечить чинному законодавству України списано з рахунку боржника грошові кошти у національній валюті з метою купівлі іноземної валюти та її перерахування на користь стягувача на валютний рахунок, а також стягнення виконавчого збору у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду (ухвали від 02.07.2014 р.) у добровільному порядку.

Крім того згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на дії Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального Управління юстиції у місті Києві з огляду на недоведеність скаржником факту порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства України під час виставлення платіжної вимоги для перерахування заборгованості на користь стягувача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010), а також те, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/25711/13 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/25711/13 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Українське авіаційно-транспортне підприємство "Хорів-Авіа" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі № 910/25711/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року у справі №910/25711/13 залишити без змін.

3. Справу №910/25711/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова

Дата складення повного тексту - 21.06.2018 р.