Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" червня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/484/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення Управління ВД ФСС України у Житомирській області про відстрочку сплати судового збору у справі

за позовом: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення Управління ВД ФСС України у Житомирській області

до Управління агропромислового розвитку Житомирської обласної державної адміністрації

про визнання грошових капіталізованих вимог на суму 844360,64 грн. та включення в реєстр кредиторів,

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області подано позов про:

- зобов'язання ліквідаційної комісії Управління агропромислового розвитку Житомирської обласної державної адміністрації розглянути та визнати капіталізовані вимоги Управління Виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення ВД Фонду соціального страхування України у Житомирської області на суму 844360,64 грн., та включити дані вимоги в реєстр вимог кредиторів згідно передбаченої чинним законодавством черговості;

- зобов'язання Управління агропромислового розвитку Житомирської обласної державної адміністрації перерахувати відділенню Фонду капіталізовані платежі в сумі 884360,64 грн.

Ухвалою від 13.06.2018 суд залишив позовну заяву без руху. Позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Підставою для винесення вищевказаної ухвали стало порушення позивачем норм ч. 1 ст. 164 ГПК України, а саме до позовної заяви не додано доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів та доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху від 13.06.2018 позивачем отримано 18.06.2018, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

20.06.2019 на адресу суду від позивач надійшло клопотання , відповідно до якого позивач просить відстрочити сплату судового збору на строк до одного місяця.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на матеріальний стан позивача, з огляду на те , що згідно кошторису Фонду кошти на сплату судового збору передбачені в обмеженій кількості та такі кошти потрібно замовляти заздалегідь.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід вказати, що особа, яка заявляє клопотання про відстрочку сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як вбачається зі статті 8 Закону України "Про судовий збір" єдиною підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування майнового стану сторони.

Однак, позивачем не долучено до поданого клопотання жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору через майновий стан позивача, а також можливості позивача у майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у даній справі, сплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

Водночас, суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» наведені виключні підстави відстрочення сплати судового збору. Відсутність коштів відповідно до кошторису позивача не являється виключною обставиною для відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" чітко визначені умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Отже, чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати. Вчинення таких дій є правом суду і може бути застосоване за наявності виключних умов, виходячи з конкретних обставин справи.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.05.2018 у справі № 916/2504/17, зазначено, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безмовного висновку про необхідність надання відстрочки для сплати судового збору.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), було зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що він наділений правом по 02.07.2018 усунути недоліки, вказані в ухвалі від 13.06.2018.

Крім того суд звертає увагу позивача, що докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів мають бути подані в оригіналі.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення Управління ВД ФСС України у Житомирській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - в справу

2- позивачу (рек. з повід.)