ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р.Справа № 922/647/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХіПП Україна" (03127, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 100/2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (62472, Харківська обл., Харківський р-н, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8)
про стягнення 115.055,50грн.
за участю представників:

не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

19.03.2018 ТОВ "ХіПП Україна" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Титан" в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 93.218,55грн., пеню в розмірі 21.836,95грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору поставки від 03.01.2007 №70-Т/07 щодо своєчасної та повної оплати поставленого товару за видатковими накладними. В якості правових підстав позову вказує на положення статей 526, 530, 549, 550, 691, 692 ЦК України, статті 193, 231, 265 ГК України.

Позивач позов підтримує. Представник позивача в судове засідання по суті 19.06.2018 не з'явився, надав заяву (вх. №17605 від 19.06.2018) в якій просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання по суті 19.06.2018 уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між ТОВ "ХіПП Україна" (Постачальник) та ТОВ "Титан" (Покупець) було укладено договір поставки від 03.01.2007 №70-Т/07 (надалі - Договір) відповідно до предмету якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцю, а Покупець прийняти та оплатити Товар у відповідності до умов цього Договору (пункт 1.1.).

Згідно з пунктом 2.1. Договору поставка Товару здійснюється партіями на підставі замовлень від Покупця.

Відповідно до пункту 4.7. Договору (в редакції додаткової угоди від 23.12.2009 №2) оплата за товар здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з дати поставки, вказаній у ТТН, після поставки Товару Постачальником та прийняття його Покупцем, а також після отримання Покупцем відповідної накладної, оформленої належним чином на підставі цін, сказаних у Специфікації.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було поставлено товар на загальну суму 105.568,55грн., що підтверджується видатковими накладними: №КХК00002150 від 25.01.2017, №КХК00002392 від 26.01.2017, №КХК00002141 від 26.01.2017, №КХК00002143 від 26.01.2017, №КХК00002144 від 26.01.2017, №КХК00002146 від 26.01.2017 (з урахуванням Акту заміни), №КХК00002148 від 27.01.2017, №КХК00002149 від 27.01.2017, №КХК00003719 від 07.02.2017, №КХК00003879 від 08.02.2017, №КХК00003880 від 08.02.2017, №КХК00003881 від 08.02.2017, №КХК00003882 від 08.02.2017, №КХК00003875 від 09.02.2017, №КХК00003877 від 09.02.2017, №КХК00004060 від 09.02.2017, №КХК00004062 від 09.02.2017, №КХК00004063 від 09.02.2017, №КХК00004064 від 09.02.2017, №КХК00003876 від 10.02.2017, №КХК00003878 від 10.02.2017, №КХК00004113 від 10.02.2017, №КХК00004731 від 15.02.2017, №КХК00004734 від 15.02.2017, №КХК00004735 від 15.02.2017, №КХК00004739 від 16.02.2017, №КХК00004933 від 16.02.2017, №КХК00004935 від 16.02.2017, №КХК00004937 від 16.02.2017, №КХК00004740 від 17.02.2017, №КХК00005557 від 21.02.2017, №КХК00005586 від 22.02.2017, №КХК00005587 від 22.02.2017, №КХК00005549 від 23.02.2017, №КХК00005550 від 23.02.2017, №КХК00005553 від 23.02.2017, №КХК00005555 від 24.02.2017, №КХК00006040 від 28.02.2017, №КХК00006230 від 01.03.2017, №КХК00006231 від 01.03.2017, №КХК00006228 від 02.03.2017, №КХК00006441 від 02.03.2017, №КХК00006442 від 02.03.2017, №КХК00006443 від 02.03.2017, №КХК00006229 від 03.03.2017, №КХК00006539 від 03.03.2017, №КХК00043108 від 27.12.2016, №КХК00043297 від 28.12.2016, №КХК00043298 від 28.12.2016, №КХК00043299 від 28.12.2016, №КХК00043300 від 28.12.2016, №КХК00043401 від 29.12.2016, №КХК00043402 від 29.12.2016, №КХК00043403 від 29.12.2016, №КХК00043404 від 29.12.2016, №КХК00043405 від 29.12.2016, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Однак, в порушення умов спірного Договору, відповідач лише частково розрахувався за поставлений товар у сумі 12.350,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 16.02.2018 №155. Сума непогашеної заборгованості за Договором станом на момент розгляду справи становить 93.218,55грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини першої статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для визнання позовних вимог у частині стягнення 93.218,55грн. законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до пункту 5.3. Договору у випадку затримки платежу Постачальник має право стягнути з Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, які діє в період за який стягується пеня, від вартості отриманого, але несплаченого Покупцем Товару за кожний день прострочки.

На підставі вказаної норми позивач здійснив нарахування відповідачу пені на загальну суму 21.836,95грн. по кожній видатковій накладній до 30.01.2018 включно.

Відповідно до частини шостою статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене та те, що період нарахування пені не повинен перевищувати 6 місяців, що не враховано позивачем, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 12.107,94грн. В частині стягнення пені в розмірі 9.729,01грн. позовні вимоги є безпідставними, такими, що не відповідають діючому законодавству України, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.613,01грн. (105.326,49*1.762,00/115.055,50) покладаються на відповідача, в іншій частині (148,99грн.) залишаються за позивачем. Судовий збір у розмірі 212,29грн. підлягає поверненню (у зв'язку зі зменшенням позовних вимог) після надходження відповідного клопотання як передбачено Законом України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (62472, Харківська обл., Харківський р-н, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХіПП Україна" (03127, м. Київ, просп. Голосіївський, буд. 100/2, ) заборгованість у розмірі 93.218,55грн., пеню в розмірі 12.107,94грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.613,01грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_1

/справа №922/647/18/