РІШЕННЯ

30 травня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/375/17-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Курмило В.М.

розглянув справу

за первісним позовом ОСОБА_1 підприємства "Тернопільводоканал" вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тернопільмолоко" вул. Танцорова, 14, м. Тернопіль, 46008

про врегулювання розбіжностей до договору.

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тернопільмолоко" вул. Танцорова, 14, м. Тернопіль, 46008

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Тернопільводоканал" вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008

про скасування Технічних умов

за участі представників:

позивача за первісним позовом - ОСОБА_3

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4

Суть справи:

До Господарського суду Тернопільської області з первісним позовом звернулося Комунальне підприємство "Тернопільводоканал" до відповідача ТОВ "Тернопільмолоко" про врегулювання розбіжностей до договору та визнання Договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №717 від 05.05.2017 в частині абзацу 3 п.1.1, п.2.6, п.2.14, п.2.15, п.4.1 укладеним в редакції КП "Тернопільводоканал".

Ухвалою суду від 11.07.2017 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тернопільмолоко" до КП "Тернопільводоканал" про скасування Технічних умов №198/16 від 13.09.2016 р., як таких, що не відповідають вимогам закону для спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судових засіданнях повноважним представником, позивач за первісним позовом посилається на те, що між сторонами у справі існує переддоговірний спір, який стосується надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Це обумовлено тим, що контрагенти у процесі перемовин не досягли згоди щодо усіх умов правочину.

Вказане засвідчується і відповідачем, який заперечуючи проти первісного позову зазначає, що КП "Тернопільводоканал" безпідставно та самовільно змінило Типовий договір, незаконно включивши в нього ряд вимог, які не ґрунтуються на законодавчих приписах та фактичних обставинах.

Окрім цього, ТОВ "Тернопільмолоко" у зустрічному позові посилається на те, що КП "Тернопільводоканал" у Технічних умовах №198/16 від 13.09.2016 незаконно включено п.5, яким передбачено встановлення у місці підключення до водопровідної центральної мережі водяного лічильника та обладнання пристроєм для знімання інформації і передачі даних на диспетчерський пункт КП "Тернопільводоканал".

Комунальне підприємство вказані вимоги спростовує та зазначає, що оспорювані Технічні умови в повному обсязі відповідають правовим нормам, що регламентують спірні правовідносини.

За наявності визначених процесуальним законодавством підстав у даній справі призначалася судова експертиза, з огляду на що провадження у ній зупинялося. Після отримання відповідного висновку експерта розгляд спору судом було продовжено.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу здійснювалась відповідно до ст.222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши представлені докази, заслухавши в процесі розгляду справ пояснення присутніх представників сторін, господарський суд встановив наступне.

12.05.2017 КП "Тернопільводоканал" направило на адресу ТОВ "Тернопільмолоко" для укладення проект договору №717 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

31.05.2017 відповідач зазначений договір розглянув, підписав його разом із протоколом розбіжностей і листом №24 від 31.05.2017 та повернув позивачу.

КП "Тернопільводоканал" не погодилося із запропонованими господарським товариством пропозиціями щодо внесення змін до договору, у зв'язку з чим КП "Тернопільводоканал" звернулося з позовом до ТОВ "Теренопільмолоко" про врегулювання розбіжностей за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №717 від 05.05.2017.

Зокрема, комунальне підприємство пропонує спірні умови договору викласти в наступній редакції:

- абзац 3 п.1.1: здійснювати водопостачання та водовідведення на наступні об'єкти: адмінбудинок, адреса: вул. Танцорова, 14, ліміт водопостачання та водовідведення в об'ємі 4,0 м3/місяць неопалювального та опалювального сезону;

- п.2.6: Споживач не має права збільшувати витрату води та скид стоків понад затверджені ліміти. На планове збільшення обсягів водоспоживання та водовідведення Споживач зобовязаний одержати додаткові технічні умови Виробника. У випадку перевищення ліміту водоспоживання та водовідведення у відповідному місяці Споживач оплачує штраф у розмірі 100% від вартості спожитих послуг з водопостачання та водовідведення понад встановлений ліміт;

- п.2.14: Споживач здійснює сплату послуг Виробника за відведення стоків гарячої води в розмірі 100%, що поставляється Споживачу КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго ТМР, згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №772 від 09.07.2003р.;

- п.2.15: Споживач сплачує Виробнику також загальну кількість стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення за тарифом за послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів, * провалів ґрунту біля люків колодязів на території Споживача, останнім сплачується на користь Виробника 100% загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення.

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території Споживача за нормами ДСТУ3013-95 Правил контролю за відведенням дощових і снігових вод з територій міст і промислових підприємств, даними гідрометеослужби та інформацією Споживача:

Назва об'єкту Адреса об'єкту Заг. площа території, м2Площа покрівель, будинків і споруд, м2Площа асфальто-бетонного покриття, м2Площе щебеневого покриття, м2Площа гравійного покриття, м2Площа грунтового покриття, газонів, м2
АдмінбудинокТанцорова, 14900,0480,9271,82243,19-104,07

- п.4.1: За несвоєчасні розрахунки за надані згідно з даним Договором послуги, споживач сплачує на користь Виробника пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ста відсотків загальної суми боргу.

У свою чергу ТОВ "Тернопільмолоко" вважаючи перелічені умови договору незаконними, додатково звернулось до суду із відповідним зустрічним позовом до КП "Тернопільводоканал" про скасування технічних умов.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією їх породжують. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Частиною 3 ст.179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з приписами частини третьої статті 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до статті 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

ОСОБА_5 України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - ОСОБА_4) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

ОСОБА_5 дає підстави для висновку, що він щодо спірних правовідносин є нормативним актом спеціальної дії.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 6 ОСОБА_5 України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах державного управління і регулювання відносин у сфері питної води та питного водопостачання, додержання єдиних правил, норм і стандартів усіма субєктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання.

Відповідно до ст.19 ОСОБА_5 України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням. Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем.

Таким чином, договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення є обов'язковим в силу вказаного закону.

При цьому суд зважає, що на час виникнення даного спору договірні відносини між учасниками з приводу водопостачання та водовідведення не були врегульовані, оскільки попередній Договір №717 від 06.05.2010 року припинив свою дію.

Відтак у комунального підприємства існував імперативний обов'язок щодо підготовки та укладення договору.

Щодо розбіжностей, які виникли між контрагентами договірних правовідносин суд зазначає наступне.

1. Спірний абзац 3 п.1.1 Договору стосується ліміту водопостачання та водовідведення. Виробник визначив його в об'ємі 4,0 м3/місяць неопалювального та опалювального сезону, в той час як Споживачу для провадження його господарської діяльності необхідно 91,5 м. куб в місяць.

При цьому суд констатує, що :

- пропонований Виробником ліміт водопостачання в об'ємі 44,0 м3/місяць нічим не обґрунтований. Комунальне підприємство не навело ні однієї підстави, з якої б випливав саме такий об'єм. Посилання на те, що такий ліміт був передбачений попередніми договорами №717 від 08.06.2004 та 06.05.2010 року не має жодного правового значення. Адже ці правочини припинили свою дію. В свою чергу, ні одною законодавчою нормою не передбачено подібного порядку визначення потреб господарюючого суб'єкта у водопостачанні та водовідведенні. Більше того, у матеріалах справи наявний укладений між цими ж господарюючими суб'єктами договір №366 від 20.01. 2000 року, де передбачений ліміт у водопостачанні в об'ємі 132,88 м. куб. Спільним для всіх цих правочинів є те, що у кожному випадку для встановлення ліміту використовувалися розрахунки використання води, які надавалися Споживачем. В свою чергу, потреба у споживанні Споживачем саме 91,5 м. куб води на місяць мотивована розрахунком водоспоживання та водовідведення, що складений на виконання Договору №5-16 на виготовлення науково-технічної продукції від 30.08.2016 року та береться судом до уваги як належний доказ по справі.

Згідно із п.5.19. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України , затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008, з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила) у випадку, коли витрати води у споживача знизилися або збільшилися чи за розрахунками виробника не відповідають діаметру встановленого засобу обліку, споживач відповідно до вимог виробника у зазначений ним термін здійснює переобладнання вузла обліку з встановленням засобу обліку необхідного діаметра. Водночас, за даними наявної у справі технічної документації ( паспорт лічильника, який встановлений КП "Тернопільводоканал" позивачу, актів від 14.09.10 р. та 28.04.15 р., довідки на основі державної повірки лічильника) його пропускна спроможність становить 2160 м. куб. на місяць. Відтак, суд не знаходить виправданих підстав для встановлення відповідачу обмежень у водопостачанні 44,0 м. куб. При цьому суд зважає, що позивач неодноразово проводив перевірки відповідача, але жодною із них не зафіксував якихось порушень у використанні ним вузла обліку води чи його неналежне функціонування. Судом не встановлено також фактів нового будівництва, реконструкції системи водопостачання, технічного переоснащення чи капітального ремонту, які б за п.13.1 ДБН В.2.5-64-2012 слугували підставою для облаштування вузлів обліку води обладнаними пристроями для знімання інформації, передачі її на диспетчерський пункт КП "Тернопільводоканал", на чому наполягає останній.

З наведеного та враховуючи, що централізоване постачання холодної та гарячої води є послугою, спрямованою на задоволення в першу чергу потреб споживача у холодній воді, суд вважає що правомірним буде укладення абзацу 3 пункту 1.1 спірного Договору у редакції господарського товариства.

2. У пункті 2.6 запропонованого правочину, Виробник покладає на Споживача обов'язок, у разі планового збільшення обсягів водоспоживання та водовідведення одержати додаткові технічні умови Виробника. У разі ж перевищення ліміту водоспоживання та водовідведення передбачає накладення на Споживача штрафу у відповідному розмірі.

У Типовому договорі такої умови не існує.

При цьому суд зважає, що за частиною першою статті 19 ОСОБА_5 України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20 та 21 даного нормативно-правового акту визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини третьої статті 20 ОСОБА_5 передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок кореспондується з обов'язком виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 цього ОСОБА_5, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (далі - Постанова № 630).

З аналізу змісту частини третьої статті 6, частини першої статті 630 ЦК України, статей 19-21 ОСОБА_5, Постанови № 630 вбачається, що умови Типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, врегулювати свої відносини на власний розсуд, а лише мають право конкретизувати його умови.

Наведена правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24.04.18 року по справі № 916/2067/17.

Таким чином, відступивши від умов типового договору у спірних правовідносинах, позивач діяв поза межами правового поля, а відтак у запропонованій ним редакції п.2.6 Договору №717 укладений бути не може. Як наслідок у цій частині позову суд комунальному підприємству відмовляє.

3. Передбачивши у п.2.14 сплату Споживачем послуг Виробника за відведення стоків гарячої води в розмірі 100%, що поставляється Споживачу КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго, КП "Тернопільводоканал" залишено поза увагою те, що такі послуги теплопостачальна організація відповідачу не надає взагалі з 1999 року. Адже у спірному приміщенні, на підставі рішення Тернопільського міськвиконкому №214 від 10.03.1999 року про введення в експлуатацію паливної, облаштоване автономне опалення. Щодо посилань комунального підприємства на те, що такі послуги можуть надаватися КП ТМ "Тернопільміськтеплокомуненерго" у майбутньому суд зазначає, що якщо таке буде мати місце то у Виробника будуть правові підстави для ініціювання відповідних змін до спірного договору. На час же вирішення даного спору таких підстав не існує.

4. Умови, що викладені у п.2.15 Договору, стосуються стічних вод, які потрапляють у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення.

Згідно із п.4.10. Правил, середньорічний об'єм стічних вод, що утворюється внаслідок випадання атмосферних опадів, сніготанення та здійснення поливально-мийних робіт під час прибирання територій, і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення споживачів або через дощозбірники і колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території споживачів, у мережі водовідведення виробника, як при загально сплавній, так і при роздільній системі водовідведення, визначається за відповідною формулою.

За наслідками проведеної судової експертизи, експертом встановлено, що безпосередньо на території земельної ділянки ТОВ "Молоко" відсутні каналізаційні колодязі та дощеприймальні колодязі. Зазначені колодязі знаходяться за межами земельної ділянки ТОВ "Молоко" (висновок експертів №783/17-22 від 18.01.2018). Водночас у судовому засіданні експерт пояснив, що атмосферні опади з даху будівлі через бетонні лотки виводяться на проїжджу частину, на якій розміщений дощеприймальний колодязь позивача та потрапляють у нього. А оскільки, зазначеними вище Правилами визначено нарахування плати за потрапляння даних стоків то, на переконання суду, позивач правомірно включив п.2.15 до спірного правочину.

5. Відповідно до ст.1 ОСОБА_5 України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" установлено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Отже, законодавством передбачено інший розмір відповідальності, ніж застосовується в інших господарських відносинах - 1% за кожний день прострочення. Запропонувавши у спірній угоді менший розмір, комунальне підприємство діяло у відповідності до вимог спеціального законодавства. Натомість, пропонуючи у п.4.1 Договору встановити розмір пені в розмірі однієї облікової ставки ТБУ за кожен день прострочки, господарське товариство ці вимоги не врахувало, а його пропозиція щодо цього нічим не мотивована. Як наслідок у цій частині позов судом задовольняється.

Щодо зустрічного позову про скасування Технічних умов №198/16 від 13.09.2016 року суд зазначає, що в силу п.1 ст. 30 ОСОБА_5 України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Таким чином, в розумінні законодавця технічні умови не є актом (рішенням) суб'єкта господарювання, а відтак не може визнаватися недійсним у судовому порядку.

З наведеного, за зустрічною позовною вимогою суд закриває провадження по справі відповідно до п.1ч.1 ст.231 ГПК України.

Понесені та документально підтверджені судові витрати по справі відповідно до ст.ст.123, 129 ГПК України покладаються на обидві сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Сплачена за подання зустрічного позову сума судового збору може бути повернута ТОВ "Тернопільмолоко" за правилами, що викладені у ст.7 ОСОБА_5 України "Про судовий збір".

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.20, 73-79, 91, 129-130, п.1 ч.1 ст.231, ст.233, 238,240-241 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд,

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Визнати Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №717 від 05.05.2017 укладеним між ОСОБА_1 підприємством "Тернопільводоканал" та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тернопільмолоко", виклавши спірні абз.3 п.1.1, п.2.6, п.2.15, п.4.1 в наступній редакції:

- абз.З п.1.1: здійснювати водопостачання та водовідведення на наступні об'єкти: адмінбудинок, адреса: вул. Танцорова, 14, ліміт водопостачання та водовідведення в об'ємі 91,5 м3/місяць неопалювального та опалювального сезону;

- п.2.6 виключити;

- п.2.14 виключити;

- п.2.15: Споживач сплачує Виробнику також загальну кількість стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення за тарифом за послуги з водовідведення, затвердженим уповноваженим органом. У разі виявлення розбитих кришок люків колодязів, * провалів ґрунту біля люків колодязів на території Споживача, останнім сплачується на користь Виробника 100% загальної кількості стічних вод, що потрапляє у каналізаційні колодязі та зливоприймачі у періоди дощів та сніготанення.

Загальна кількість таких стічних вод визначається розрахунковим методом відповідно до території Споживача за нормами ДСТУ3013-95 Правил контролю за відведенням дощових і снігових вод з територій міст і промислових підприємств, даними гідрометеослужби та інформацією Споживача:

Назва об'єкту Адреса об'єкту Заг. площа території, м2Площа покрівель, будинків і споруд, м2Площа асфальто-бетонного покриття, м2Площа щебеневого покриття, м2Площа гравійного покриття, м2Площа грунтового покриття, газонів, м2
АдмінбудинокТанцорова, 14900,0480,9271,82243,19-104,07

- п.4.1: За несвоєчасні розрахунки за надані згідно з даним Договором послуги, споживач сплачує на користь Виробника пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше ста відсотків загальної суми боргу.

3. В решті первісного позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Тернопільмолоко" (вул. Танцорова, 14, м. Тернопіль, 46008, іден. код 00450708) на користь ОСОБА_1 підприємства "Тернопільводоканал" (вул. Танцорова, 7, м. Тернопіль, 46008, іден. код 03353845) 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

5. За зустрічним позовом провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено: 15.06.2018.

Суддя О.В. Руденко