ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/770/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут», м. Київ

до Бориспільської центральної районної лікарні, м. Бориспіль, Київська область

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою №KVz01-CK-4127-0418 від 12.04.2018 року (вх.№790/18 від 16.04.2018 року) до Бориспільської центральної районної лікарні (далі - відповідач) про стягнення 38398,09 грн. заборгованості за договором №41KVz2322-17 від 12.12.2017 року на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №41KVz2322-17 від 12.12.2017 року на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів щодо здійснення розрахунку за поставлений природний газ в грудні 2017 року у визначений договором строк.

Ухвалою суду від 20.04.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/770/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.05.2018 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 22.05.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Представник позивача у підготовчому засіданні 22.05.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні 22.05.2018 року розгляд справи відкладався на 12.06.2018 року.

До господарського суду від відповідача електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву №998 від 07.06.2018 року (вх.№10723/18 від 07.06.2018 року), в якому відповідач з викладеними у позові обставинами погоджується.

У судовому засіданні 12.06.2018 року представник відповідача поданий відзив підтримав та просив суд позов задовольнити.

У судовому засіданні 12.06.2018 року сторонами надано письмову згоду на закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 12.06.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (за договором постачальник) та Бориспільською центральною районною лікарнею (за договором споживач) 12 грудня 2017 року укладено договір №41KVz2322-17 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3 договору, постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ (далі газ), а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором. Плановий обсяг постачання газу до 12871 куб. м. Плановий обсяг постачання газу по місяцях: 4 квартал грудень 12871.

Згідно п.п. 3.1.-3.6 договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 8678,00 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1735,60 грн., всього з ПДВ 10413,60 грн. Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом ІІ цього договору. Загальна сума договору: 134033,45 грн. (сто тридцять чотири тисячі тридцять три грн. 45 коп.).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 договору)

Згідно п.п. 4.2.3. п. 4.2 договору, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 11.1., договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) і діє в частині постачання газу з моменту підписання до 31 грудня 2017 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

На виконання умов договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 13,447 тис.куб.м. на суму 140031,68 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 31.12.2017 року, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Проте, в порушення своїх зобовязань, відповідач за отриманий природний газ розрахувався частково у сумі 104836,91 грн., в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 35194,77 грн. за спожитий природний газ в грудні 2017 року.

У судовому засіданні представник відповідача заборгованість визнав повністю.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Пунктом 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не розрахувався з позивачем за спожитий природний газ у повному обсязі. Зазначений факт відповідачем не заперечувався. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 35194,77 грн. заборгованості за спожитий природний газ підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до підпункту 6.2.1 п. 6.2. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Розмір пені, нарахованої позивачем у сумі 2641,36 грн. (за період з 10.01.2018 року по 04.04.2018 року), є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нараховані позивачем 3% річних у сумі 245,21 грн. та інфляційні втрати у сумі 316,75 грн. є обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Бориспільської центральної районної лікарні (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1, код 01994132) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м. Київ, просп. Свободи, 2Г, літ. А, код 39592941) 35194 (тридцять пять тисяч сто девяносто чотири) грн. 77 коп. заборгованості за спожитий природний газ у грудні 2017 року, 2641 (дві тисячі шістсот сорок одна) грн. 36 коп. пені, 245 (двісті сорок пять) грн. 21 коп. 3% річних, 316 (триста шістнадцять) грн. 75 коп. інфляційних втрат, 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.06.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць