КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. Справа№ 910/16244/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Бойко Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE- COMMUNICATION LTD)

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 26.09.2017 (суддя Мудрий С.М.)

у справі № 910/16244/17

за позовом «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE- COMMUNICATION LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАНКІВСЬКЕ

ТЕЛЕБАЧЕННЯ»

про стягнення 74 873,15 дол. США

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/16244/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та постановити нову ухвалу про прийняття позовної заяви до провадження. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та без врахування поданих позивачем матеріалів. За твердженнями апелянта, судом не взято до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 01.09.2015) судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, тобто на відміну від попередньої редакції цієї норми в новій відсутні положення щодо обов'язкової сплати судового збору виключно через установи банків чи відділення зв'язку. Відповідно, на переконання апелянта, платник судового збору може використовувати будь-який засіб платежу, в тому числі, розміщений на офіційному веб-порталі «Судова влада України», крім цього, згаданий вище Закон не виключає й переказу коштів судового збору із закордону. Недоречним, на думку апелянта, є посилання суду на положення постанови Пленуму № 7 від 21.02.2013, адже в ній йдеться про платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору чи квитанцію установи банку про прийняття платежу готівкою, перерахування яких здійснюється на підставі Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», однак цей Закон не регулює умов переказу коштів в іноземній валюті, ініціатором якого є платник - нерезидент. За твердженнями скаржника, оскільки нерезидент при здійсненні безготівкового переказу судового збору в іноземній валюті із закордону позбавлений можливості отримати й відповідно надати суду в якості доказу його сплати платіжне доручення, подана позивачем довідка Державної казначейської служби про зарахування коштів є належним доказом як сплати, так й зарахування суми судового збору до Державного бюджету України тощо.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 19.06.2018 представники сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень а с. 91-93) не з'явились, апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, у вересні 2017 «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE-COMMUNICATION LTD) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАНКІВСЬКЕ ТЕЛЕБАЧЕННЯ» про стягнення 74 873,15 дол. США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/16244/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто без розгляду.

Повертаючи позовну заяву «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE- COMMUNICATION LTD) на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України (чинного на момент постановлення цієї ухвали), місцевий суд виходив з того, що позивачем долучено до позовної заяви довідку Державної казначейської служби України про зарахування коштів вих. № 1500802/923-15177 від 12.09.2017, згідно якої 30.08.2017 до Державної бюджету України на валютний рахунок № 5000, відкритий в АТ «Укрексімбанк» м. Києва, зараховані кошти, сплачені компанією «SPASE-COMMUNICATION LTD» у сумі 1 123,10 долара США з призначенням платежу: 101:00456789:22030101 COMMERCIAL CO URT OF KYIV STATE DESIGN INSTITUTCL AUSE 1.1. EDRPOU:37567647 ISN 01829 9 OSN 040274 SSN 0261925 (1123,10$), але не надано самого платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Так, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України (чинного на момент постановлення оскаржуваної ухвали) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України (чинного на момент постановлення оскаржуваної ухвали) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Судовий збір згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду) справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду) судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Як встановлено матеріалами справи, на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви дійсно не долучено платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору, проте надано копію довідки Державної казначейської служби України про зарахування коштів № 15-08-2/923-15177 від 12.09.2017, відповідно до якої 30.08.2017 до Державного бюджету України на валютний рахунок № 5000, відкритий в АТ «Укрексімбанк» м. Києва, зараховані кошти, сплачені компанією «SPASE-COMMUNICATION LTD» у сумі 1 123,10 долара США з призначенням платежу: 101:00456789:22030101 COMMERCIAL CO URT OF KYIV STATE DESIGN INSTITUTCL AUSE 1.1. EDRPOU:37567647 ISN 01829 9 OSN 040274 SSN 0261925 (1123,10$).

За змістом п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд не врахував, що чинним Законом України «Про судовий збір» не передбачено положень щодо обов'язкової сплати судового збору виключно через банківські установи чи відділення зв'язку, в результаті чого платнику може бути видано платіжне доручення чи квитанцію про сплату. Крім цього, в цьому Законі відсутня й заборона щодо здійснення сплати судового збору з використанням будь-яких інших засобів платежу, в тому числі з використанням ресурсу, розміщеного на офіційному веб-порталі «Судова влада України», або переказу нерезидентом коштів із закордону.

Разом з цим, за змістом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача з даним позовом до суду), суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Положеннями абз. 4 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» встановлено - не слід допускати повернення у разі виникнення сумнівів щодо надходження й зарахування сум судового збору до Державного бюджету України. У таких випадках суд може і повинен згідно з п. 4 ст. 65 ГПК витребувати від особи, яка подала апеляційну скаргу, відповідне підтвердження територіального органу Державного казначейства України.

З огляду на наведене та те, що позивач як нерезидент при здійснені безготівкового переказу судового збору в іноземній валюті із закордону позбавлений можливості отримати й надати суду в якості доказу його сплати платіжне доручення або квитанцію, надана ним довідка Державної казначейської служби України про зарахування коштів № 15-08-2/923-15177 від 12.09.2017 є належним та допустимим доказом на підтвердження сплати та зарахування сплаченого ним за подання позову судового збору у даній справі.

Таким чином, підстав для повернення позовної заяви «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE- COMMUNICATION LTD) без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України (чинного на момент постановлення оскаржуваної ували) не має.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали не можуть бути достатніми підставами для повернення позовної заяви, є незаконними, відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з надісланням матеріалів справи до місцевого суду для розгляду по суті.

Вимоги апелянта про постановлення нової ухвали про прийняття позовної заяви до провадження не підлягають задоволенню, адже за приписами Господарсько-процесуального кодексу України (як попередньої, так і чинної редакції) апеляційний суд не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. ст. 240, 255, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу «Спейс-Коммюнікейшн Лтд» (SPASE- COMMUNICATION LTD) задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/16244/17 - скасувати.

Матеріали справи № 910/16244/17 повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.06.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук