КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. Справа№ 911/3772/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача : Рябченко М.М. (дов. № 2-703д від 29.05.2018),

від відповідача : Шипілов А.Ю. (дов. б/н від 18.05.2018),

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз"

на рішення господарського суду Київської області від 14.02.2018 р. (повне рішення складено 16.02.2018)

у справі №911/3772/17(суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азімут"

про стягнення 373 045,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.02.2018 р. у справі № 911/3772/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальності "Азімут" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" 37 305грн пені, 5595,68грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що факт порушення строків поставки товару знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Розрахунок пені, яку зазначає суд, здійснено у відповідності до договору та у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленого товару , однак у відповідності до ст. 233 ГК України суд, з урахуванням всіх істотних обставин справи, вважає за можливе зменшити розмір заявленої до стягнення пені.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2018 і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов про стягнення пені в розмірі 373045,50 грн.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що відповідальність сторін за порушення умов договору погоджена сторонами в п.п.7.10, 7.11 укладеного договору від 19.09.2016р. №401/015-16, що відповідає принципу свободи договору, встановленому статтею 627 ЦК України. При цьому договір не було розірвано або визнано недійсним у встановленому порядку. Доказів того що штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора відповідач не надав, а тому сума пені повинна бути стягнута в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Корсакова Г.В., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України.

16.04.2018 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 23.03.2018 у справі № 911/3772/17 Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" надало до Київського апеляційного господарського суду платіжне доручення № 5165 від 10.04.2018р. про доплату судового збору у сумі 2238, 27 грн.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2018, у зв'язку з звільненням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. з посади судді Київського апеляційного господарського суду у відставку, відповідно до підпунктів 2.3.49, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у справі № 911/3772/17 автоматизованою системою визначено колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.05.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз", встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, письмових пояснень, клопотань, заяв - до 23.05.2018.

22.05.2018р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Київської області від 14 лютого 2018р. залишити без задоволення, а рішення залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання. Не отримавши станом на 26.01.2017р. (граничний строк оплати за попередньо поставлений товар) своєчасну оплату в сумі 13 816 500 грн. відповідач, виходячи з умов п.6.2.2 договору не мав можливості не тільки здійснити виробництво наступної партії товару, але й розуміти вірогідність зменшення позивачем обсягів поставки продукції по договору. ТОВ «ВП «Азімут» здійснив з порушенням графіку постачання одного комплекту обладнання системи циркуляційної СЦ-350 на 27 днів, але дві попередні і три наступні поставки виконав в повному обсязі і в терміни, передбачені договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р. розгляд апеляційної скарги призначено на 11.06.2018р.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

19.09.2016 між ПАТ "Укргазвидобування", як покупцем, та ТОВ "Азімут", як постачальником, укладено договір поставки УБГ401/015-16 , відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Відповідно до п.1.2 договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації.

Як визначено п. 4.1 договору, розрахунки проводяться після пред'явлення постачальником рахунку на оплату товару, або підписаного сторонами акту приймання-передачі товару, або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах, зазначених у специфікації.

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується у специфікації до вказаного договору (п. 5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору, датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної; право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі або видаткової накладної.

Як передбачено сторонами у п.7.10 договору, у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов'язань з поставки товару у строки, зазначені у графіку поставки товару до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань (п.10.1 договору).

Відповідно до специфікації №1, що є додатком №1 до вказаного договору, сторонами погоджено найменування товару, що поставляється за договором, його кількість та ціну. Так, відповідно до даних специфікації відповідач мав поставити позивачу шість систем циркуляційних СЦ-350 за ціною з ПДВ - 13816 500,00грн кожна, загальною вартістю 82 899 000,00грн (т.1 а.с.30-32, 67-69). У відповідній специфікації сторонами визначено, що поставка здійснюється відповідно до графіку поставки товару, а оплата - протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару (п. 1, 3, 4 специфікації).

Згідно узгодженого сторонами графіку поставки товару, що є додатком 2 до відповідного договору (а.с.33, 70), такі системи мали бути поставлені у строки:

- один комплект до 30.09.2016;

- один комплект до 31.12.2016;

- один комплект до 28.02.2017;

- три комплекти до 01.08.2017.

Як встановлено судом, відповідачем поставлено позивачу обумовлений договором та специфікаціями до нього товар.

З матеріалів справи вбачається, що поставка першої системи циркуляційної СЦ-350 відбулась 29.09.2016, що підтверджується видатковою накладною №38 від 29.09.2016 (а.с.34, 73) і така поставка оплачена позивачем 26.10.2016, що підтверджується випискою з рахунку (т.1а.с.92); другий комплект поставлено 27.12.2016, що підтверджується накладною №51 від 27.12.2016 (т.1 а.с.35, 94) і він оплачений позивачем 28.02.2017, про що свідчить виписка з рахунку (т.1 а.с.128-129); третій комплект поставлено 28.03.2017, що підтверджується накладною №20 від 28.03.2017 (т.1 а.с.36, 132) і він оплачений позивачем, як вбачається з виписки з рахунку - 27.04.2017 (т.1 а.с.152); четвертий комплект поставлено 31.05.2017, що підтверджується накладною №25 від 31.05.2017 (т.1 а.с.154) та оплачений 21.06.2017, що підтверджено випискою з рахунку (т.1 а.с.172); п'ята система поставлена позивачу 28.07.2017, що підтверджується накладною №36 від 28.07.2017 (т.1 а.с.174) та оплачена ним 04.09.2017, як свідчить виписка з рахунку (т.1 а.с.192); шоста система поставлена 31.07.2017, що підтверджується накладною №37 від 31.07.2017 (а.с.194) та вона оплачена позивачем 05.09.2017 (що підтверджується випискою з рахунку а.с.212-213).

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що третя система циркуляційна поставлена з порушенням строку встановленому сторонами у графіку, що є підставою для застосування до відповідача відповідальності у вигляді пені, встановленої договором за порушення зобов'язання з своєчасної поставки товару, за період з 01.03.2017 по 27.03.2017.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної норми, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ст.662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст.663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, визначений договором (ч.1 ст.664 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, третя система відповідно до графіку мала бути поставлена до 28.02.2017, однак, фактично передана за видатковою накладною лише 28.03.2017, тобто пізніше ніж узгоджено сторонами у графіку.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.03.2017 по 27.03.2017 здійснено за період прострочення та у відповідності з розміром - 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, і такий розрахунок є арифметично вірним та обґрунтованим.

Проте, у відповідності до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналогічні норми містить ст.551 ЦК України, в силу якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У даній справі позивачем не доведено того, що, порушенням зобов'язань з поставки йому товару у встановлений строк, відповідачем заподіяно йому збитків, розмір яких перевищує або дорівнює заявленим штрафним санкціям.

Окрім того суд зазначає що позивачем не вжито всіх заходів , необхідних для належного виконання ним зобов'язання враховуючи інтереси відповідача. Позивач порушив зобов'язання за договором прострочивши оплату другої циркуляційної системи, яку позивач мав оплатити протягом 30 днів з дня поставки (27.12.2016), однак оплатив її лише 28.02.2017, з порушенням строку більш ніж на місяць.

Відповідачем в свою чергу було вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання. Так, відповідач звертався до позивача відносно порушення ним строків оплати за поставлену продукцію листами №21/42 від 03.02.17р., №75 від 08.02.17р., №80 від 15.02.17р.), в яких повідомляв позивача про неможливість придбання за таких обставин та поставки матеріалів (комплектуючих) для виконання зобов'язань з постачання третьої системи циркуляційної СЦ-350 по договору.

Крім того, позивач допустив порушення строку оплати останніх двох систем. Як свідчать матеріали справи, відповідач звертався до позивача з пропозицією узгодити інші строки поставки третьої циркуляційної системи, посилаючись на те, що відсутність фінансування призвела до призупинення технології виробництва, несвоєчасну оплату матеріалів та комплектуючих, що не спростовано позивачем.

Судом також було звернуто увагу на те, що в укладеному сторонами договорі передбачена різна ступінь відповідальності сторін за порушення зобов'язань за договором. Так, за несвоєчасну поставку товару передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,1%, в той час як за несвоєчасну оплату - 0,001% від суми простроченого платежу, що у 100 разів більше і не є справедливим.

Враховуючи вказані обставини, ступінь вини кожної сторони договору, співвідношення заявлених до стягнення штрафних санкцій та отриманих позивачем збитків, місцевий господарський суд обґрунтовано зменшив розмір заявленої до стягнення пені до 37 305,00грн.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що відповідальність сторін за порушення умов договору погоджена сторонами в п.п.7.10, 7.11 укладеного договору від 19.09.2016р. №401/015-16, що відповідає принципу свободи договору, встановленому статтею 627 ЦК України, сума пені, стягнутої за рішенням суду на користь позивача становить низький відсоток від суми простроченого зобов'язання до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки як встановлено вище, не дотримання відповідачем строків поставки товару перебуває в залежності від порушення позивачем строків оплати за попередньо поставлений товар (за умовами договору оплата товару проводилась після його поставки), матеріалами справи підтверджується те, що відповідач здійснював дії щодо належного виконання ним свого договірного зобов'язання з поставки спірного товару.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2018 р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління "Укрбургаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 14.02.2018 р. у справі № 911/3772/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/3772/17 повернути до Господарського суду Київської області .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови підписано 14.06.2018р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Л.Г. Сітайло