ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1037/18
за позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "МАХОМ, ЛТД"

про стягнення заборгованості за договором № 2-617 від 21.07.14р. у розмірі 25 367,89 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання (помічникові судді) Чіп О.О.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. №157/2183 від 27.12.17р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг за договором № 2-617 від 21.07.14р. у розмірі 25 367,89 грн.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов та докази на його обґрунтування на час розгляду справи господарському суду не надав.

Про засідання суду Відповідач повідомлявся на адресу, вказану в позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №873 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до даних веб-сайту "Укрпошта" надіслане судом Відповідачеві поштове повідомлення про призначення розгляду справи на 12.06.18р. - повернуте за закінченням терміну зберігання 08.06.18р.

Пунктами 110, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Оскільки ухвали суду, у вищенаведених поштових відправленнях, про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи направлялися Відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР і повернулися на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання", суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення (фактично відмовившись від одержання поштового відправлення), Відповідач не одержав ухвали суду, чим позбавив себе можливості захисту від вимог Позивача.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.14р. сторонами укладено Договір №2-617 на виконання робіт (далі Договір), за п.1.1. якого Виконавець (Позивач) зобовязався за завданням ОСОБА_2 (Відповідача) відповідно до умов Договору надати послуги з миття автомобілів (далі послуги), а ОСОБА_2 зобовязався прийняти і оплатити надані послуги.

Загальна вартість наданих послуг за цим Договором ОСОБА_3 не обмежується і визначається відповідно до підписаних ОСОБА_3 прийому-передачі наданих послуг (далі ОСОБА_3) (п.2.2. Договору).

Виконавець щомісяця, відповідно до наданих послуг, надає ОСОБА_2 прийому-передачі наданих послуг (п2.3. Договору).

ОСОБА_2 зобовязаний підписати ОСОБА_2 прийому-передачі наданих послуг протягом 5 робочих днів з моменту його надходження від Виконавця, або висловити свої заперечення стосовно його підписання. Якщо ОСОБА_2 не підпише отриманий ОСОБА_2 і не висловить свої заперечення щодо його підписання, то такий ОСОБА_2 вважається погодженим ОСОБА_3 (п.2.4. Договору).

Підписані сторонами ОСОБА_3 фіксують кількість та вартість наданих послуг Виконавцем протягом попереднього періоду і є підставою для оплати наданих послуг ОСОБА_2 (п.2.5. Договору).

Розрахунки за послуги з миття автомобілів здійснюються ОСОБА_2 у наступному порядку:

- за 5 днів до початку розрахункового місяця здійснюється 100% передплата;

- остаточний розрахунок за послуги з миття автомобілів здійснюється ОСОБА_2 протягом 5 днів з моменту отримання від Виконувача, платіжної вимоги та затвердженого акта здачі-приймання робіт, які є безперечним документом підтвердження виконання робіт (п.2.6. Договору у редакції Додаткової угоди №1 від 30.12.14р.).

При несвоєчасній сплаті за виконані роботи ОСОБА_2 сплачує Виконавцеві пеню розміром 0,5 % за кожний день прострочки (п.4.4. Договору).

За даними Позивача, він надав, а Відповідач прийняв послуги відповідно до умов Договору, що підтверджується актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами без заперечень: від 30.11.16р. за листопад 2016р. на суму 5 167,54 грн., від 31.03.17р. за березень 2017р. на суму 7 615,30 грн., від 30.04.17р. за квітень 2017р. на суму 7 377,24 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направляв Відповідачеві претензії (№157/п-4 від 31.01.17р., №157/5-31 від 27.10.17р.) з вимогою сплатити борг, які Відповідач залишив без відповіді та задоволення.

За даними Позивача, Відповідач не розрахувався за надані послуги у листопаді 2016р., березні та квітні 2017р., у звязку з чим, у нього виник борг у розмірі 20 160,08 грн.

З посиланням на п. 4.4. Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 707,62 грн. за період з 08.12.16р. по 08.06.17р., 967,06 грн. за період з 08.04.17р. по 08.10.17р., 932,77 грн. за період з 08.05.17р. по 08.11.17р., 3 % річних 177,55грн. за період з 08.12.16р. по 29.01.18р., 185,91 грн. за період з 08.04.17р. по 29.01.18р., 161,90 грн. за період з 08.05.17р. по 29.01.18р., індекс інфляції 754,46 грн. за період грудень 2016р.- грудень 2017р., 708,23 грн. за період квітень 2017р.-грудень 2017р., 612,31 грн. за період травень 2017р.-грудень 2017р.

Нарахування проводилося за кожним актом окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст.901 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором..

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду заперечень на позов, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Як вбачається з матеріалів справи (акти виконаних робіт, підписані обома сторонами без заперечень, платіжні вимоги Позивача), Позивач у листопаді 2016р., березні та квітні 2017р. надавав Відповідачеві послуги за Договором. Однак, Відповідач не розрахувався за спожиті послуги (доказів зворотного не надав), тобто Відповідач порушив договірні зобов'язання щодо оплати.

Суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нарахування основного боргу в розмірі 20 160,08 грн. та індексу інфляції.

Перевіривши інші розрахунки Позивача, суд встановив, що Позивач допустився арифметичних помилок при розрахунку пені й річних з прострочених сум. За перерахунком суду пеня становить 2 607,14 грн., 3% річних 525,31 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 20 160,08 грн. основного боргу, 2 607,14 грн. пені, 2 075,00 грн. індексу інфляції, 525,31 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Махом, ЛТД", 49029, АДРЕСА_1 (код 20202088) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова", 49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1 (код 14308368) 20 160,08 грн. основного боргу, 2 607,14 грн. пені, 525,31 грн. 3% річних, 2 075,00грн. індексу інфляції, 1 761,97 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.06.2018

Суддя С.Г.Юзіков