РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.06.2018Справа № 910/19128/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Мазур В.М.

розглянувши справу № 910/19128/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес Логістік"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ДіаЛогістік Україна"

про стягнення 20 000,00 грн.

Представники сторін: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес Логістік" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ДіаЛогістік Україна" (далі - відповідач) про стягнення 20000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором транспортного експедирування по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні від 29.01.2017р. № 170102, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 20000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19128/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2017р. розгляд справи відкладено на 20.12.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

Судове засідання, призначене на 20.12.2017р. не відбулося, у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України (15.12.2017р.), відповідно до п. 9 перехідних положень якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що справа №910/19128/17 має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 17.01.2018р.

Отже, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018р. суд залишив позов товариства з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес Логістік" без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2018р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2018р. скасовано та матеріали справи №910/19128/17 передано до суду першої інстанції на розгляд.

Розпорядженням В.о. керівника апарату господарського суду міста Києва від 17.04.2018р. №05-23/445 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/19128/17, у зв'язку із лікарняним судді Балаца С.В., в провадженні якого перебувала справа, за результатами якого справу №910/19128/17 передано на розгляд судді Привалову А.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2018р. справу № 910/19128/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.05.2018р.

14.05.2018р. на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з відповідача 10000,00 грн. боргу та 1600,00 грн. сплаченого судового збору, а також розгляд справи здійснювати без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам статті 46 ГПК України та приймається судом до розгляду.

Представники сторін у судове засідання не з'явились. Про дату і час проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду від 23.04.2018р. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 14.06.2018р.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду від 17.05.2018р.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2017р. між позивачем (перевізник) та відповідачем (експедитор) укладено договір № 170102 транспортного експедирування по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні (далі - договір), предметом якого згідно п. 1.1. є порядок взаємовідносин, які виникають між експедитором і виконавцем при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях транспортними засобами виконавця по замовленням, далі заявкам, експедитора, та пов'язаних із ними різноманітних послуг.

Згідно з п. 2.1. договору, перевезення виконуються відповідно до умов Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (ДПВ), Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (конвенція МДП), Європейської угоди про режим праці та відпочинку водіїв (надалі ESTR), Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПHD), Європейської угоди про перевезення вантажів, які швидко псуються (в країнах транзиту, на території яких сторони повинні їх виконувати). По території України Сторони керуються Статутом автомобільного транспорту, Цивільним кодексом України, Законами України "Про транспорт", "Про транспортно-експедиторську діяльність", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів та іншими діючими нормативними актами. На кожне перевезення оформляється транспортна заявка, яка складається в письмовій формі, підписується уповноваженою особою експедитора і передається виконавцю за допомогою факсимільного зв'язку або електронною поштою та є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, в заявці мають міститися наступні дані: маршрут руху; найменування вантажу; вага, вид пакування, кількість місць вантажу; властивості вантажу, що вимагають особливих умов або запобіжних заходів для збереження вантажу під час перевезення, фрахтова ставка, умови оплати, адреси місць завантаження і розвантаження вантажу, адреси проведення митних формальностей при завантаженні і розвантаженні з указівкою контактних осіб і їхніх телефонів, дати і часу завантаження, розвантаження (терміни доставки) вантажу, проведення митних формальностей, найменування прикордонного переходу й умови проходження кордону (при необхідності), особливі умови (страхування, митне оформлення і т.д.).

Після одержання заявки виконавець акцептує або відхиляє її в письмовій формі протягом 3 годин з моменту одержання за допомогою факсимільного зв'язку з відбитком печатки підприємства та підпису уповноваженої особи. У випадку відсутності письмового акцепту протягом зазначеного часу, заявка вважається не прийнятою до виконання (анульованою). Оригінали даного договору та замовлень (заявок) з "мокрою" печаткою та підписом уповноваженої особи пересилаються протягом 15 днів (п. 2.3. договору).

У п. 2.4. договору зазначено, що будь-які зміни, внесені в заявку, повинні бути оформлені в письмовій формі і підписані обома сторонами. Заявка є невід'ємною частиною даного договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором, пріоритетними є умови, зазначені в заявці.

Згідно з п. 3.1.5. договору, експедитор зобов'язаний оплатити послуги виконавця на умовах, зазначених у даному договорі.

Вартість перевезення (ставка) погоджується сторонами в заявці(п. 5.1. договору).

У п. 5.2. договору сторони погодили, що розрахунок за виконане перевезення здійснюється експедитором протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту надання виконавцем оригіналів документів: даного договору, заявки, акта виконаних робіт, рахунка-фактури, товарно-транспортної накладної (CMR, ПТН) та оригінальних квитанцій за додаткові витрати виконавця, підтверджених експедитором (штраф за перевантаження, оплата конвою, наявність наднормативних простоїв під навантаженням, розвантаженням і митним оформленням відповідно до CMR, TTH, штраф за скасування завантаження і т.п.).

Даний договір набирає сили з моменту підписання і діє до 31.12.2017р. (п. 8.1. договору).

На виконання умов договору експедитор направив на електронну адресу перевізника замовлення №01/1704006 від 07.04.2017р. на здійснення перевезення вантажу в міжнародному сполученні, відповідно до якого позивач зобов'язаний був здійснити: завантажитися вантажем - соя в біг-бегах; за адресою: с. Ясенівка, Городянський р-н, Чернігівська обл.; автомобілем марки IVECO д.р.н. AM2373AT/AM8973XX (причіп) під керуванням водія Поплавського Віктора; дата завантаження - 11.04.2017р.; доставити вантаж для розвантаження за адресою: Silo Wil Ag Silostrasse 6 CH - 9500 Wil SG (Швейцарія); вартість перевезення 1 980,00 євро по курсу НБУ на дату розвантаження; умови оплати 10 банківських днів по отриманню оригіналів документів.

Відповідно до CMR серії А №0058935 вантаж був доставлений вантажоодержувачу - Silo AG Wil Silostrasse 6, 9500 Wil SG (Швейцарія) 20.04.2017р.

З метою отримання оплати наданих послуг, позивач супровідним листом №1579 від 11.05.2017р. направив відповідачу оригінали документів: рахунок № ДЛ-104/2 від 20.04.2017р. на оплату 56 883,70 грн., акт наданих послуг № Дл- 104/2 від 20.04.2017р., заявку №01/1704006 від 07.04.2017р., CMR серії А №0058935.

Направлені на адресу відповідача документи, були отримані останнім 15.05.2017р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №016.

29.08.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію-вимогу № 1945 про сплату заборгованості за договором.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за договором в сумі 46 883,70 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, наявними в матеріалах справи.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання договірних зобов'язань в частині повного та своєчасного проведення розрахунків за перевезення вантажу, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 10 000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов'язки на підставі договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 09/06 від 09.06.2017р., який за своєю правовою природою є договором перевезення.

Відповідно до ст. 908 ЦК перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення, а відповідно до ст. 909 ч. 1 ЦК за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Як встановлено судом, сторонами складено замовлення №01/1704006 на здійснення перевезення вантажу в міжнародному сполученні, відповідно до якого позивач зобов'язаний був здійснити: завантажитися вантажем - соя в біг-бегах; за адресою: с. Ясенівка, Городянський р-н, Чернігівська обл.; автомобілем марки IVECO д.р.н. AM2373AT/AM8973XX (причіп) під керуванням водія Поплавського Віктора; дата завантаження 11.04.2017р.; доставити вантаж для розвантаження за адресою: Silo Wil Ag Silostrasse 6 CH - 9500 Wil SG (Швейцарія); вартість перевезення 1 980,00 євро по курсу НБУ на дату розвантаження; умови оплати 10 банківських днів по отриманню оригіналів документів.

Як свідчить наявна в матеріалах справи міжнародна товарно-транспортна накладна CMR серії А №0058935, позивач свої зобов'язання за договором та замовленнями виконав належним чином, вантаж був відвантажений, доставлений та вручений вантажоодержувачу 20.04.2017р.

Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно замовлень на транспортно-експедиційні послуги вартість перевезення визначена в сумі 1 980,00 євро по курсу НБУ на дату розвантаження.

1 980,00 євро саном на дату розвантаження - 20.04.2017р. по офіційному курсу НБУ еквівалентно 56 883,70 грн.

Зі змісту статті 909 Цивільного кодексу України вбачається, що обов'язковою підставою для здійснення відправником свого обов'язку щодо оплати послуг перевезення є надання цих послуг.

Матеріали справи свідчать, що послуги перевезення вантажу надані відповідачу, а отже у останнього виник обов'язок по їх сплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що строк оплати наданих послуг за замовленням № 01/1704006 від 07.04.2017р. є таким, що настав.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, вартість наданих послуг перевезення в повному обсязі не оплатив, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в загальному розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у тому числі і за подану апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2018р. про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДіаЛогістік Україна" (01024, м. Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 2/1Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дейв Експрес Логістік" (10007, м. Житомир, вул. Київське шосе, 143-а; ) 10 000 грн. 00 коп. боргу, 1 600 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 762 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 25.06.2018р.

СуддяА.І. Привалов