У Х В А Л А

20 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 914/1462/17

Провадження № 12-171гс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Рогач Л. І.,

суддів Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П., Прокопенка О.Б., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачука О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

перевірила наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз», скаржник) на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2017 року (судді Кордюк Г.Т., - головуючий, Гриців В.М., Давид Л.Л.) та рішення Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2017 року (суддя Березяк Н.Є.) у справі №914/1462/17 Господарського суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігірія» до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання протиправним та скасування рішення, визнання відкритих торгів такими, що відбулися та зобов'язання укласти договір, і

ВСТАНОВИЛА:

26 лютого 2018 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано касаційну скаргу ПАТ «Укртрансгаз» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2017 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі №914/1462/17 за вказаною касаційною скаргою та призначено її до розгляду на 07 червня 2018 року, визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 04 травня 2018 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2018 року справу разом із касаційною скаргою у справі №914/1462/17 Господарського суду Львівської області передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі приписів пункту 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України, за якими суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об'єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об'єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що у справі №914/1462/17 розглядається позовна вимога зобов'язати відповідача укласти договір купівлі-продажу в запропонованій позивачем редакції, що, на думку суду, відповідає способу захисту порушеного права, передбаченому пунктом 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у вигляді примусового виконання обов'язку в натурі.

Водночас, на думку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі №6-110цс12 викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за змістом якого положення статті 16 ЦК України не містять такого способу захисту, як установлення правовідносин (у тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Враховуючи вказаний висновок, приписи частини другої статті 32 та частини першої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», щодо права переможця торгів на укладення договору про закупівлю, та передбачений пунктом 5 частини другої статті 16 ЦК України такий спосіб захисту, як примусове виконання обов'язку в натурі, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав про необхідність відступити від висновку Верховного Суду України у справі № 6-110цс12, та про наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у порядку пункту 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що у справі №6-110цс12 предметом розгляду був спір про зобов'язання фізичної особи укласти договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території з виконавцем житлово-комунальних послуг, приймаючи постанову від 10 жовтня 2012 року Верховний Суд України вказав, що: «Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених статтею 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (статей 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, статей 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.»

Однак у справі, яка переглядається, позов подано про скасування рішення про визнання торгів такими, що не відбулися, та зобов'язання укласти договір купівлі-продажу. Спір виник з відносин у сфері господарювання, до яких застосовуються приписи Господарського кодексу України, статтею 20 якого передбачено способи захисту прав суб'єктів господарювання у господарських правовідносинах, правових висновків щодо застосування якої згадана вище постанова Верховного Суду України не містить.

Таким чином, правовідносини, у яких Верховний Суд України виклав висновок про застосування норми права у справі №6-110цс12, не є подібними до правовідносин у цій справі. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду не обґрунтував наявність передбачених законодавчо підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 303 ГПК України, якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала.

Таким чином, на розгляд Великої Палати Верховного Суду у цій справі передані питання, які можуть бути вирішені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду як належним судом.

Ураховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття справи до розгляду та повертає її до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідній колегії суддів для розгляду.

Керуючись статтею 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу №914/1462/17 Господарського суду Львівської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігірія» до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання протиправним та скасування рішення, визнання відкритих торгів такими, що відбулися та зобов'язання укласти договір з касаційною скаргою ПАТ «Укртрансгаз» на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 жовтня 2017 року та рішення Господарського суду Львівської області від 13 вересня 2017 року повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л. І. Рогач
Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима І. В. Саприкіна
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
О. С. Золотніков О. С. Ткачук
О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич
В. С. Князєв О. Г. Яновська