УХВАЛА

22 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 902/799/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Вінницької області

(суддя - Матвійчук В.В.)

від 14.11.2017

та ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду

(головуючий - Мельник О.В., судді - Грязнов В.В., Розізнана І.В.)

від 18.04.2018,

за позовом - товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Корвет"

до приватного сільськогосподарського підприємства "Авангард"

про звернення стягнення на предмет застави в сумі 1 708 794,96 грн

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.11.2017 та ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 у справі №902/799/17 до суду касаційної інстанції.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Тобто, Господарським процесуальним кодексом України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено можливість касаційного оскарження рішення суду першої інстанції лише після апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у суду касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.11.2017 без перегляду його в апеляційному порядку, тому у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження рішення суду першої інстанції слід відмовити.

Водночас, касаційна скарга ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній з 15.12.2017).

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 762,00 грн.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_2 14.05.2018 подав касаційну скаргу на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018, то при подачі цієї касаційної скарги останній повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Касаційна скарга скаржника судовим збором не оплачена, натомість останній подав клопотання про звільнення його відсплати судового збору, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору. ОСОБА_2 зазначає, що враховуючи його пенсійний статус, розмір судового збору значно перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті., суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, суд звертає увагу скаржника, що ним не надано жодних доказів на підтвердження того, що розмір судового збору, що підлягає сплаті ним за подачу касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу, а тому у клопотанні необхідно відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то у зв'язку з несплатою судового збору, ОСОБА_2 необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому на час подання касаційної скарги розмірі 1 762,00 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Листом Державної казначейської служби України № 16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Враховуючи викладене касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 902/799/17 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.11.2017.

2. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору, розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 18.04.2018 у справі №902/799/17 залишити без руху.

4. Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

5. Роз'яснити ОСОБА_2, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Л. Стратієнко