ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018м. ДніпроСправа № 904/1552/18
за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Лозуватського житлово-комунального підприємства, с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область

про стягнення 76 450,08 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до господарського суду з позовом до Лозуватського житлово-комунального підприємства про стягнення 76 450,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору №1143/15-БО-5 купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014.

Ухвалою суду від 16.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 16.05.2018 вирішено розглядати справу в порядку позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено її розгляд в засідання на 04.06.2018.

У судовому засіданні 04.06.2018 оголошено перерву до 18.06.2018.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причину неявки не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Надав заперечення проти позову. Заперечення відповідача, що сплати ним в грудні 2015 року за спожитий газ у розмірі 30 000,00 грн. згідно платіжного доручення №71 від 09.02.2016 судом відхиляється, оскільки згідно листа №1188 від 30.09.2016 він просив позивача внести зміни в призначення платежу платіжного доручення №673 від 21.09.2016 року. Та вважати правильним призначення платежу: 30 000,00 грн. - оплата за газ по договору №1143/15-БО-5 та 641,87 грн. - оплата за газ по договору № 4072/16БО-5.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 18.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Продавець) і Відповідачем (Покупець), укладений договір №1143/15-БО-5 купівлі-продажу природного газу від 05.12.2014 (Договір) та додаткові угоди до нього № 1-11. Відповідно до п.1.1 якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Згідно п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями. У п. 2.1 договору, продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 239,432 тис. куб. Ціна за 1000 куб.м. природного газу відповідно до п. 5.2 додаткової угоди №11 від 25.11.2015 становить з ПДВ 8751,10 грн. Згідно п. 3.1. договору продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ. Відповідно до п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Згідно п. 3.4. договору покупець не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014., а в частині проведення розрахунків - до повного здійснення (п.11).

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору, Позивачем протягом січня грудня 2015 року поставлено Відповідачу природний газ на загальну суму 1 467 1446,39 грн., що підтверджується актами передачі-приймання природного газу (а.с. 32-38).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач порушив умови договору і несвоєчасно розрахувався за поставлений газ. Станом на час розгляду справи заборгованість відсутня.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Пунктом 7.2 Договору визначено, у разі невиконання покупцем п.6.1 цього договору, він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За порушення умов договору позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 54 340,02 грн. за наступним розрахунком:

за зобов'язання за січень 2015: за період прострочки з 17.02.15 по 02.04.15;

за зобов'язання за лютий 2015: за період прострочки з 17.03.15 по 02.06.15;

за зобов'язання за березень 2015: за період прострочки з 15.04.15 по 17.06.15;

за зобов'язання за квітень 2015: за період прострочки з 15.05.15 по 29.09.15;

за зобов'язання за жовтня 2015: за період прострочки з 17.11.15 по 29.11.15;

за зобов'язання за листопад 2015: за період прострочки з 15.12.15 по 29.12.15;

за зобов'язання за грудень 2015: за період прострочки з 15.01.16 по 20.09.16.

Розрахунок пені наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних сумі 3 099,23 грн. згідно наступного розрахунку:

за зобов'язання за січень 2015: за період прострочки з 17.02.15 по 02.04.15;

за зобов'язання за лютий 2015: за період прострочки з 17.03.15 по 02.06.15;

за зобов'язання за березень 2015: за період прострочки з 15.04.15 по 17.06.15;

за зобов'язання за квітень 2015: за період прострочки з 15.05.15 по 29.09.15;

за зобов'язання за жовтня 2015: за період прострочки з 17.11.15 по 29.11.15;

за зобов'язання за листопад 2015: за період прострочки з 15.12.15 по 29.12.15;

за зобов'язання за грудень 2015: за період прострочки з 15.01.16 по 20.09.16.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Крім того, позивач заявив до стягнення суму інфляційних втрат в розмірі 19 010,83 грн.:

за зобов'язання за січень 2015: за період березень 2015 року;

за зобов'язання за лютий 2015: за період квітень - травень 2015 року;

за зобов'язання за березень 2015: за період травень 2015 року;

за зобов'язання за грудень 2015: за період лютий - серпень 2015 року.

Розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, 229, 230, 231, Господарського Кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Лозуватського житлово-комунального підприємства (53020, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Ватутіна, 45, код 32193370) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНОЇ АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 3% річних в розмірі 3099,23 грн., пені в розмірі 54 340,02 грн., інфляційні втрати в розмірі 19 010,83 грн., судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Повне рішення складено 22.06.2018

Суддя М.О.Ніколенко