ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 917/1770/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018

та рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017

у справі № 917/1770/17

за позовом Державного підприємства "Енергоринок"

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про стягнення 82 082, 05 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ДП "Енергоринок" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ПАТ "Полтаваобленерго" про стягнення 82 082, 05 грн. штрафу за порушення умов договору № 4265/02 від 26.09.2007 в частині своєчасного розрахунку за отриману електроенергію.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017 (суддя Паламарчук В.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 (колегія суддів у складі: Плахов О.В. - головуючий, Здоровко Л.М., Шутенко І.А.), позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 17 862, 74 грн. штрафу. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, позивач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а справу направити в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 64 219, 31 грн. штрафу (82 082, 05 грн. - 17 862, 74 грн.). Крім цього скаржник зазначає, що в оскаржуваних судових рішеннях вирішено питання стосовно прав та інтересів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики, однак суди попередніх інстанцій не залучили її до участі у справі, що є безумовною підставою для скасування судових рішень відповідно до ч. 1 ст. 310 ГПК України.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.03.2018 відкрито провадження за касаційною скаргою, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 20.04.2018.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, який колегія суддів не приймає до розгляду, оскільки він підписаний не уповноваженою особою. Так згідно з п.п. 11 п. 161 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 та ст. 1312 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Таким чином, з 01.01.2017 представництво інтересів у суді касаційної інстанції у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, здійснюється виключно адвокатами або керівниками чи членами виконавчого органу юридичної особи, уповноваженими діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення. При цьому підписання та/або подання відзиву є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва. Оскільки провадження в даній справі порушено ухвалою Господарського суду Полтавської області від 13.10.2017, представництво інтересів товариства у Верховному Суді може здійснюватись тільки адвокатом або керівником чи членом виконавчого органу юридичної особи, уповноваженим діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення. Однак матеріали відзиву не містять відомостей щодо наявності у Остроушко О.Л. (представника відповідача) статусу адвоката, а також доказів на підтвердження повноважень Остроушко О.Л. в якості адвоката ПАТ "Полтаваобленерго".

Заслухавши доповідь головуючого судді Ткаченко Н.Г., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між ДП "Енергоринок" (ДПЕ) та ВАТ "Полтаваобленерго" (ЕК) 26.09.2007 укладено договір № 4265/02, відповідно до умов якого ДПЕ зобов'язується продавати, а ЕК - купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов договору.

У зв'язку з реорганізацією ВАТ "Полтаваобленерго" в ПАТ "Полтаваобленерго" між сторонами укладено додаткову угоду № 6953/02 від 12.05.2011 до договору від 26.09.2007 № 4265/02, відповідно до п. 2 якої правонаступником всіх зобов'язань (прав та обов'язків) ВАТ "Полтаваобленерго" за договором є ПАТ "Полтаваобленерго".

Розділом 4 договору сторони погодили умови визначення обсягів купівлі-продажу електроенергії.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що ЕК надає до ДПЕ повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Згідно з абзацом 3 п. 4.1.1 договору, в повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов'язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт.год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до п. 6.3 або п. 6.14-6.18 цього договору. В разі визначення оплати за п.п. 6.14-6.18 цього договору в повідомленні у графі останнього етапу розмір оплати записується словами - "по факту".

Відповідно до п. 4.15 договору в разі необхідності ЕК може скорегувати замовлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення коригування замовленого обсягу ЕК до 15-го числа розрахункового місяця повторно надає до ДПЕ факсимільним зв'язком скориговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера ЕК і скріплене печаткою ЕК за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до п. 4.1.1 цього договору. Оригінал скорегованого повідомлення надсилається ЕК рекомендованим листом протягом трьох діб.

Згідно з п. 4.15.2 договору (в редакції додаткової угоди від 30.04.2008 № 4688/01) при здійсненні перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до п.п. 6.14 - 6.18 розміри оплати за етапи до 15-го (включно) числа розрахункового місяця не коригуються. Коригуються розміри оплат за етапи, наступні після 15-го числа розрахункового місяця. При цьому різниця між скоригованою сумарною оплатою вартості етапів до 15-го (включно) числа розрахункового місяця та сумарною оплатою вартості етапів до 15-го (включно) числа розрахункового місяця враховується в першому етапі після 15-го числа розрахункового місяця.

На виконання п.п. 4.1 та 4.15 договору відповідачем надіслано позивачу наступні повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії: повідомлення № 1 від 29.12.2016 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2017 року; скореговане повідомлення № 1А від 13.01.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2017 року; повідомлення № 2 від 30.01.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2017 року; скореговане повідомлення № 2А від 15.02.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2017 року; повідомлення № 3 від 28.02.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в березні 2017 року; скореговане повідомлення № 3А від 15.03.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в березні 2017 року; повідомлення № 4 від 29.03.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в квітні 2017 року; скореговане повідомлення № 4А від 14.04.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в квітні 2017 року; повідомлення № 5 від 28.04.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в травні 2017 року; скореговане повідомлення № 5А від 15.05.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в травні 2017 року; повідомлення № 6 від 31.05.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в червні 2017 року; скореговане повідомлення № 6А від 15.06.2017 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в червні 2017 року.

Пунктом 7.2.1 договору сторони погодили, що ЕК зобов'язаний купувати у ДПЕ електроенергію відповідно до умов розділу 4 цього договору та здійснювати за неї своєчасні розрахунки відповідно до умов розділу 6 цього договору, а також: виконувати інші умови цього договору".

Згідно з п. 6.14 договору оплата за куплену електроенергію здійснюється ЕК поетапно наступним чином. Першу частку оплати за розрахунковий місяць ЕК зобов'язується здійснити до 12-00 годин першого числа розрахункового місяця в розмірі не меншому 7% вартості електроенергії, замовленої ЕК відповідно до п. 4.1.1 цього договору, на розрахунковий місяць з урахуванням розміру ПДВ; другу частку оплати - не пізніше 5-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 10% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п. 4.1.1 цього договору; третю частку оплати - не пізніше 10-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п. 4.1.1 цього договору; четверту частку оплати - не пізніше 14-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 15% вартості електричної енергії, замовленої відповідно до п. 4.1.1 цього договору; п'яту частку оплати - не пізніше 20-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 20% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до п. 4.1.1 цього договору, шосту частку оплати - не пізніше 25-го (включно) числа розрахункового місяця у розмірі не меншому 13% вартості електричної енергії, замовленої відповідно до п. 4.1.1 цього договору. Якщо 1-е число припадає на вихідний день, то відповідну частку оплати ЕК зобов'язується здійснити в перший банківський день, що слідує за ним.

Розмір оплати ПАТ "Полтаваобленерго" за куповану у ДП "Енергоринок" електроенергію, відповідно до умов п. 6.14 договору, за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про надходження коштів від ПАТ "Полтаваобленерго" на рахунок ДП "Енергоринок" з розшифровкою платіжних доручень поетапно за відповідний період.

Посилаючись на вищевказані звіти, у співвідношенні з наданими повідомленнями на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України та умовами п. 6.14 договору, позивач зазначає, що відповідачем за період з 01.01.2017 по 30.06.2017 порушено умови п. 6.14 договору щодо поетапної оплати купованої електроенергії ДП "Енергоринок".

Відповідно до п. 6.19 договору, у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з п. 6.14 цього договору, ДПЕ через 1 банківський день після закінчення відповідного етапу може виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Так позивачем на адресу відповідача були направлені претензії про сплату штрафних санкцій, в яких останнього було повідомлено, що ним порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасного розрахунку за отриману електроенергію: другого етапу січня 2017 року; другого, третього та п'ятого етапів лютого 2017 року; другого та п'ятого етапів березня 2017 року; другого та п'ятого етапів квітня 2017 року; другого, третього та п'ятого етапів травня 2017 року; третього етапу червня 2017, у зв'язку з чим ПАТ "Полтаваобленерго" зобов'язаний сплатити на користь ДП "Енергоринок" штраф, загальна сума якого відповідно до направлених претензій становить 82 082, 05 грн.

У зв'язку з тим, що відповіді на вказані претензії відповідачем надано не було, ДП "Енергоринок" звернулось з даним позов до суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що сторонами у справі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій" (зі змінами) та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України від 03.08.2015 за № 493/688 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), були підписані спільні протокольні рішення про взаєморозрахунки за електричну енергію у січні 2017 року на суму 47 415 590, 05 грн., у березні 2017 року на суму 32 027 144, 32 грн., у квітні 2017 року на суму 41 197 413, 41 грн., у травні 2017 року на суму 27 048 635, 86 грн. та у червні 2017 року на суму 16 730 759, 13 грн. за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, підписавши які сторони дійшли згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якому виникли спірні правовідносини, а тому відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії на суму заборгованості, яка передбачена спільними протокольними рішеннями, та притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення штрафу, який нараховується на цю суму, у розмірі 64 219, 31 грн. Разом з тим, оскільки розрахунки за лютий 2017 року було частково проведено поза межами спільних протокольних рішень, суди обох інстанцій дійшли висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 17 862, 74 грн.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судами обох інстанцій встановлено, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов'язання щодо поставки електричної енергії, проте відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним договором та приписів законодавства було здійснено оплату за отриману електричну енергію з порушенням встановлених у договорі строків, що визнається останнім та вбачається зі звітів про надходження коштів від ПАТ "Полтаваобленерго" на рахунок ДП "Енергоринок".

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним з наслідків порушення зобов'язання, передбачених ст. 611 ЦК України, є сплата неустойки.

Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за договором в частині своєчасного розрахунку за отриману електричну енергію, суди обох інстанцій дійшли висновку про наявність правових підстав для нарахування відповідачу штрафних санкцій у вигляді штрафу, передбаченого п. 6.19 договору.

Разом з тим, судами обох інстанцій встановлено, що за період з січня по червень 2017 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" між сторонами - учасниками відповідних взаєморозрахунків, в т.ч. між ПАТ "Полтаваобленего" та ДП "Енергоринок" були підписані спільні протокольні рішення про взаєморозрахунки за електричну енергію, зокрема: у січні 2017 року на загальну суму 47 415 590, 05 грн.; у лютому 2017 року на загальну суму 58 842 307, 04 грн.; у березні 2017 року на загальну суму 32 027 144, 32 грн.; у квітні 2017 року на загальну суму 41 197 413, 41 грн.; у травні 2017 року на загальну суму 27 048 635, 86 грн.; у червні 2017 року на загальну суму 16 730 759, 13 грн.

Відповідно до п. 1.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію від 03.08.2015 № 493/688 (далі - Порядок) цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", ПАТ "Укргазвидобування", виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами та іншими учасниками розрахунків за природний газ, послуги з постачання, розподілу та транспортування природного газу, в тому числі послуги замовленої потужності, фізичного транспортування природного газу, балансування обсягів природного газу (далі - послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу), теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20.

Відповідно до п. 1.2. Порядку розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Згідно з п. 1.3 Порядку схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до розділу 2 Порядку спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним департаментом фінансів, відповідним головним управлінням Казначейства, постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок", ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", ПАТ "Укргазвидобування", виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами. Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, за електроенергію та природний газ або вугілля додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

Платіжні доручення на перерахування коштів до Державного бюджету України надаються учасниками розрахунків не пізніше 12.00 останнього операційного дня поточного місяця.

Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства.

Органи Казначейства перевіряють правильність оформлення платіжних доручень на відповідність підписаним спільним протокольним рішенням.

Також п. 2.8 Порядку передбачено, що проведення розрахунків за електроенергію здійснюється, зокрема, таким чином: 1) на підставі платіжних доручень органи Казначейства перераховують кошти на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства (з подальшим перерахуванням коштів енергопостачальникам), або на рахунки енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку; 2) кінцевим отримувачем коштів від енергопостачальників при проведенні розрахунків за електроенергію є ДП "Енергоринок" за умови відсутності у суб'єктів господарювання, які є постачальниками та транспортувальниками природного газу, виробниками електричної енергії, вугледобувними підприємствами, можливості взяти участь у проведенні розрахунків за спожиту електроенергію відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку.

При цьому, як встановлено судами попередніх інстанцій, спільні протокольні рішення укладались на загальну суму, у склад якої входила і сума заборгованості відповідача перед позивачем, визначена зведеними реєстрами, які є додатком до кожного протокольного рішення і погоджені його сторонами та скріплені мокрими печатками сторін.

Таким чином, уклавши вищезазначені спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за поставлену електроенергію в січні-червні 2017 року за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, сторони дійшли згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якому виникли спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення штрафу, який нараховується на цю суму.

Враховуючи викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків позивач у такий спосіб зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за спожиту електричну енергію, а тому після їх підписання проведення розрахунків за електроенергію здійснюється згідно з пунктом 2.8 цього Порядку.

З огляду на викладене колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 64 219, 31 грн. штрафу, які стосуються виконання зобов'язань з оплати за спожиту електроенергію в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та спільними протокольними рішеннями про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Разом з тим, враховуючи, що розрахунки за лютий 2017 року частково було проведено поза межами спільних протокольних рішень, колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про задоволення позовних вимог в частині стягнення 17 862, 74 грн. штрафу.

Посилання скаржника на те, що оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання стосовно прав та інтересів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики, однак її не було залучено до участі у справі, що є безумовною підставою для скасування судових рішень відповідно до ч. 1 ст. 310 ГПК України, відхиляються колегію суддів, оскільки скаржником не доведено, а з оскаржуваних судових рішень не вбачається, що у них вирішено питання про права, інтереси та (або) обов'язки зазначеної особи.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, зводяться до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, та в більшій мірі дублюють доводи апеляційної скарги, яким надана належна правова оцінка судом апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов'язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що пункт 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов'язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Враховуючи викладене та встановлені судами обох інстанцій обставини справи, а також приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позову, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані постанова Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017 - без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017 у справі № 917/1770/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ткаченко Н.Г.

Судді: Білоус В.В.

Жуков С.В.