РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року Справа № 924/1210/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Вох В.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 ( пред. дов.у справі)

відповідача: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) на рішення господарського суду Хмельницької області, ухваленого 26.03.18 р. повний текст складено - 05.04.2018 р. у справі № 924/1210/17

за позовом Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області

до Хмельницького обласного підприємства по заготівлі і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо"

про стягнення 9288,71 грн. надмірно виплачених сум пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018 року у справі № 924/1210/17 (суддя Димбовський В.В.) у позові Віньковецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Хмельницької області до Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам „Облпаливо про стягнення 9288,71 грн. надмірно виплачених сум пенсії відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався приписами ст..ст 1166 ЦК України, 2 ст. 17 , ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ,ст.ст.252-255,256,261 ЦК України та встановив,що у діях відповідача наявний склад правопорушення, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування надмірного розміру пенсії; причинний зв'язок нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - надання нової довідки). Разом з тим, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності до стягнення шкоди. Оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позовної давності позивачем не надано,суд прийшов до висновку про обґрунтованість поданого відповідачем клопотання щодо застосування строків позовної давності, тому у позові відмовив з підстав пропущення строку позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду, 10.05.18р. апелянт - Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості поданого відповідачем клопотання щодо застосування строків позовної давності, що і стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції проігноровано те, що управлінням неодноразово застосовувалися заходи щодо регулювання конфлікту, зокрема, було подано в травні 2014 року адміністративний позов до Хмельницького окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 13 травня 2014 року відмовлено у відкритті провадженні, оскільки дана справа не підсудна даному суду. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року апеляційну скаргу правління залишено без задоволення.

Вважає, що строк позовної давності розпочався саме з 24.06.2016року, управління звернулося до Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "ОБЛПАЛИВО" про повернення даної переплати .

Вказує, що згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 26.03.2018 року та прийняти нове про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 обласне підприємство по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "ОБЛПАЛИВО" вказує, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є надуманими та не відповідають чинному законодавству.

Фактично управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому була проведена зустрічна перевірка достовірності видачі довідки про заробітну плату. За результатами перевірки виявлено розбіжності і 13.11.2013р. складено акт, відібрано пояснення головного бухгалтера та видана довідка. Всі вказані документи були направленні Управлінню Пенсійного фонду України в Новоушицькому районні, яке в подальшому перейменовано на Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України.

З наданого позивачем листа зрозуміло, що всі вищеназвані документи були отримані позивачем по справі 25.11.2013р., тобто право на звернення до суду із позовом про стягнення незаконно виплаченої пенсії виникло у позивача 25.11.2013р.

Вказує, що враховуючи, що позовну заяву подано 13.12.2017р., відсутність поважних причин не звернення до суду із позовом, суд правомірно застосував позовну давність.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського господарського суду Хмельницької області залишити без змін.

У відповіді на відзив позивач вказує, що Управлінням неоднаразово застосовувалися заходи щодо врегулювання конфлікту, зокрема, було подано в травні 2014 року адміністративний позов до Хмельницького окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 13 травня 2014 року відмовлено у відкритті провадженні, оскільки дана справа не підсудна даному суду. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2014 року апеляційну скаргу управління залишено без задоволення.

24 червня 2016 року управління звернулося до Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "ОБЛПАЛИВО" про повернення даної переплати (підтверджується отриманням повідомленням про вручення листа 29 червня 2016 року), однак підприємством не було вчинено жодних дій, тим самим строк позовної давності мав би розпочатися саме з 24.06.2016 року.

27.12.2016 року управління звернулось до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення правопорушення з боку керівництва ОП "ОБЛПАЛИВО". Однак, відповіді з правоохоронного органу позивач не отримував. Тому, твердження відповідача про те, що позивач пропустив строк позовної давності у три роки є безпідставними та необґрунтованими.

Просить винести рішення про стягнення з Хмельницького обласного підприємства по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "ОБЛПАЛИВО" на користь Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області 9288,71грн. (дев'ять тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 71 коп.) надмірно виплачених сум пенсії.

Крім того, 27.04.2018 року від апелянта надійшло клопотання, в якому він вказує, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року № 821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області реорганізовано шляхом приєднання до головного правління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

ОСОБА_3 з ЄДРПОУ Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України (Хмельницької області 11.04.2018 року припинено, а Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області є правонаступником Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Відповідно до ст. 52 ГПК України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про заміну відповідача у справі 924/1210/17 - Віньковецьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

У судове засідання,яке проведено в режимі відео конференції , з"явився представник позивача - ОСОБА_1С,який підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав,, уній викладених, просить рішення суду скасувати і прийняти нове про задоволення позову .

Представник відповдача в судове засідання не з"явився , про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином та заздалегідь .

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що учасники справи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить реєстр поштових відправлень, а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе проводити розгляд апеляційних скарг за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

При цьому дослідженню підлягають докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника апелянта , розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, у Новоушицькому обєднаному управлінні Пенсійного фонду України, яке на даний час перейменовано на Віньковецьке обєднане управління Пенсійного фонду України, перебуває на обліку та отримує пенсію гр. ОСОБА_4. Пенсія вказаному громадянину нараховувалась на підставі довідки про заробітну плату №54/108, виданої 03.03.2004р. ОСОБА_2 обласним підприємством по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо" за період з 1976-1980р.р.

13.11.2013р. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату №54/108 від 03.03.2004р., за результатами якої складено акт зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату та стаж роботи для призначення (перерахунку пенсій) від 13.11.2013р.

ОСОБА_3 вказаного акту виявлено розбіжності в сумах заробітної плати, вказаної ОСОБА_2 обласним підприємством по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо" у довідці №54/108 від 03.03.2004р. та відомостями нарахування заробітної плати з січня 1978 року по грудень 1978 року, з квітня по жовтень 1979 року та з січня по грудень 1980 року.

Відповідач ОСОБА_2 обласне підприємство по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо" визнало помилки у виданій ним довідці №54/108 від 03.03.2004р., про що було надано пояснення від 13.11.2013р. №54/290 та видано нову довідку про заробітну плату від 13.11.2013р. №54/291.

Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому супровідним листом №34211/05 від 15.11.2013р. направило Управлінню Пенсійного фонду України в Новоушицькому районі акт зустрічної перевірки.

В свою чергу, згідно довідки Управління Пенсійного фонду, розмір переплати пенсії гр. ОСОБА_4 за період з 01.01.2004 року по 31.01.2014 року склав 9288,71 грн.

Новоушицьким обєднаним управлінням Пенсійного фонду України, яке на даний час перейменовано на Віньковецьке обєднане управління Пенсійного фонду України (правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області), направлено Хмельницькому обласному підприємству по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо" претензійного листа за №1907/10 від 24.06.2016р. із вимогою добровільного відшкодування суми переплати пенсії.

Крім того, 28.12.2016р. та 21.11.2017р. Віньковецьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України ОСОБА_2 подано заяву до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення кримінального правопорушення для зясування вини ОП" Облпаливо" в підроблені документів, які подавались для нарахування пенсії.

Як вірно встановлено місцевим судом та матеріалами справи, станом на день подання позову відповіді на вказані заяви відсутні.

Оскільки добровільно переплата в розмірі 9288,71 грн. відшкодована не була, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв'язок, як елемент цивільного правопорушення, є зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Переплатою пенсій є сума пенсій, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством (пункт 2 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4).

Положеннями ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

В свою чергу, системний аналіз приписів статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказує на те, що при вирішенні питання відповідальності суб'єкта у правовідносинах з відшкодування надмірно виплачених пенсій, з'ясуванню підлягають обставини, внаслідок яких виникли підстави для переплати і чиї дії, бездіяльність чи інші події (факти) стали приводом і підставою для такої необґрунтованої виплати пенсії.

З огляду на вказане, є дві правові обставини, які надають право органам Пенсійного фонду України на стягнення надміру виплаченої пенсії у судовому порядку, а саме: якщо така переплата мала місце внаслідок подання і видачі страхувальником недостовірних документів (даних) або, якщо така переплата мала місце внаслідок зловживань зі сторони пенсіонера.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як вірно встановлено місцевим судом та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, довідка про заробітну плату громадянина ОСОБА_4, яка видана відповідачем за періоди роботи у Хмельницькому обласному підприємстві по заготівлях і постачанню палива населенню, комунально-побутовим підприємствам і установам "Облпаливо", містила недостовірні дані щодо розмірів заробітку (виявлено розбіжності з відомостями нарахування заробітної плати), що було відображено в акті зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату.

В свою чергу, як вірно встановлено в суді першої інстанції, відповідач визнав помилки допущені, про що було надано пояснення та видав нову довідку про заробітну плату. Як наслідок цього, на підставі нової довідки відповідача, позивачем проведено перерахунок виплачених в якості пенсій сум, а надмірно виплачена пенсія становила 9288,71 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції констатує, що протиправність дій відповідача полягає у поданні довідки із недостовірними відомостями, внаслідок чого застрахованій особі були надмірно нараховані та виплачені пенсійні кошти.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач, підписавши акт зустрічної перевірки, надавши пояснення та нову довідку про заробітну плату, фактично підтвердив наявність недостовірних даних у попередній довідці, яка призвела до переплати пенсії. Дані про оскарження акту зустрічної перевірки та (або) дій повноважних осіб, які здійснювали перевірку, в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, факт заподіяння шкоди відповідачем визначається наявним в матеріалах справи детальним перерахунком надмірної виплати управлінням Пенсійного фонду коштів за даними, наданими самим відповідачем, а тому вказані обставини знаходяться в причинному зв'язку між протиправністю дій та результатом таких дій - настанням негативного наслідку (переплати по пенсії).

Суд апеляційної інстанції, вважає, що поданий позивачем перерахунок пенсії відповідає матеріалам справи та узгоджується із вимогами чинного законодавства.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що місцевим господарським судом правомірно встановлено, що у діях відповідача наявний склад правопорушення, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України (протиправна поведінка відповідача - подання недостовірної довідки; шкода - нарахування надмірного розміру пенсії; причинний зв'язок нарахування пенсії на основі недостовірних документів; вина відповідача - надання нової довідки).

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідачем подано клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення шкоди (а.с.36-38 та а.с.59).

Щодо застосування строків позовної давності, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК, зокрема, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

ОСОБА_3 з п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" вказано, що за змістом ч.1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 Цивільного кодексу України.

Так, загальна позовна давність статтею 257 Цивільного кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, колегія судді вважає за необхідне вказати таке.

Як зазначалось вище у даній постанові, актом зустрічної перевірки, датованим 13.11.2013р., зафіксовано розбіжності у сумах зарплати пенсіонера, вказаними у довідці відповідача та відомостями нарахування зарплати, тобто виявлено факт надмірно сплачених коштів пенсіонеру.

Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вказані кошти мають бути відшкодовані пенсіонером у спеціальному порядку, а у випадку неможливості реалізації права на відшкодування коштів у спеціальному порядку, органи Пенсійного фонду набувають права на відшкодування шкоди за правилами статтей 22, 1166 Цивільного кодексу України, а правова природа таких коштів змінюється з "надмірно сплачених коштів" (стаття 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування") на "шкоду", завдану неправомірними діями особи (стаття 1166 Цивільного кодексу України).

У даному випадку, сума надмірно сплачених коштів стала шкодою з моменту визнання відповідачем своєї помилки, викладеному у поясненні та видачі ним нової довідки про зарплату, а саме з 13.11.2013р. З даного моменту відпала необхідність звертатися до пенсіонера згідно спеціального порядку відшкодування, визначеного частиною 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок місцевого суду, що з моменту визнання відповідачем своєї помилки та видачі ним нової довідки про зарплату, а саме з 13.11.2013р., розпочався строк позовної давності для звернення позивача з позовом до суду, а закінчився 13.11.2016р.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, позовна заява була подана до суду 18.12.2017р., відповідно, позивач втратив право вимагати від відповідача стягнення коштів у розмірі 9288,71 грн. у якості шкоди у порядку, визначеному статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Щодо покликань апелянта на те, що позивачем не пропущений строк звернення до суду, у зв"язку з тим, що позивач неодноразово вчиняв заходи щодо врегулювання конфлікту, зокрема, подання позову до Хмельницького окружного адміністративного суду, звернення до відповідача з вимогою про повернення переплати, звернення до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про вчинення правопорушення з боку керівництва відповідача, судова колегія відзначає таке.

Так, на думку суду апеляційної інстанції, заходи щодо врегулювання конфлікту, не являються обставинами, які б свідчили про не пропущення строку позовної давності. В судовому засіданні представник позивача підтвердив,що довідався про своє порушене право в листопаді 2013 року ,але намагався добровільно вирішити питання щодо відшкодування шкоди.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причини пропуску строку позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Крім того, колегія суддів констатує, що апелянтом не надано суду жодних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позовної давності. Також матеріали справи не містять доказів того, що скаржник просив поновити строк для захисту свого порушеного права.

З огляду на зазначене,колегія суддів констатує, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо застосування строків позовної давності, а тому правомірно відмовив у позові.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права , з урахуванням усього вищевказаного у апеляційного суду немає правових підстав для його скасування.

За таких обставин , Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273,275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Віньковецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області) залишити без задоволення .

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 26 березня 2018 року у справі № 924/1210/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений "22" червня 2018 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.