ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. ОдесаСправа № 915/1279/17
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Одеського апеляційного господарського суду №1

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Колоколова С.І.,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не зявився;

від відповідача-1: не зявився;

від відповідача-2: ОСОБА_2, за довіреністю;

від третьої особи: не зявився;

від прокуратури: ОСОБА_3, за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 12 лютого 2018 року (повний текст складено 21.02.2018р.)

по справі № 915/1279/17

за позовом Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації

до відповідачів:

1. Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області,

2. Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство

про: - визнання незаконним та скасування розпорядження Березанської районної державної адміністрації №918 від 03.09.2007 про затвердження проекту землеустрою та надання Приватному підприємству БАГЕТ ПЛЮС в оренду терміном на 49 років для комерційного використання під розміщення готельного комплексу земельної ділянки площею 0,99 га з них: 0,06 га пасовищ за рахунок земель державної власності (запасу), 0,93 га пасовища за рахунок земель Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство, за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

- визнання недійсним на майбутнє укладеного 03.09.2007 між Березанською районною державною адміністрацією та Приватним підприємством БАГЕТ ПЛЮС договору оренди земельної ділянки площею 0,99 га з кадастровим номером :09:000:0337 за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, який 03.09.2007 посвідчено приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстрованим за №2328;

- зобовязання Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС повернути у власність держави в ocoбi Миколаївської обласної державної адміністрації земельної ділянки площею 0,99 га нормативною грошовою оцінкою 546579,00 грн. з кадастровим номером :09:000:0337 за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, -

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_5

час та місце прийняття рішення: 12.02.2018р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22 Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.06.2018р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Березанської районної державної адміністрації, Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство, в якій (з урахуванням заяви від про зміну предмету позову) просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі Березанська РДА) №918 від 03.09.2007р. про затвердження проекту землеустрою та надання Приватному підприємству БАГЕТ ПЛЮС (далі ПП БАГЕТ ПЛЮС) в оренду терміном на 49 років для комерційного використання під розміщення готельного комплексу земельної ділянки площею 0,99 га з них: 0,06 га пасовищ за рахунок земель державної власності (запасу), 0,93 га пасовища за рахунок земель Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство (далі ДП Очаківське ЛМГ), за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

2) визнати недійсним на майбутнє укладений 03.09.2007р. між Березанською РДА та ПП БАГЕТ ПЛЮС договір оренди земельної ділянки площею 0,99 га з кадастровим номером :09:000:0337 за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, який 03.09.2007р. посвідчено приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 та зареєстрованим за №2328;

3) зобовязати ПП БАГЕТ ПЛЮС повернути у власність держави в ocoбi Миколаївської ОДА земельну ділянки площею 0,99 га, нормативною грошовою оцінкою 546579,00 грн. з кадастровим номером :09:000:0337 за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018р. у справі №915/1279/17 (суддя Мавродієва М.В.) позов Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до відповідачів: Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області та Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС задоволено у повному обсязі.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції встановив, що спірна земельна ділянка належить до земель державної власності, знаходиться за межами населеного пункту та була надана ПП БАГЕТ ПЛЮС для комерційного використання під розміщення готельного комплексу, а відтак, повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належали до компетенції Миколаївської обласної державної адміністрації, крім того, зазначив, що на час укладання договору оренди землі від 03.09.2007р. вона перебувала у постійному користуванні ДП Очаківське лісомисливське господарство, відносилась до земель лісогосподарського призначення.

При цьому, місцевий господарський суд вказав, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують факт припинення права ДП Очаківське лісомисливське господарство на користування спірною земельною ділянкою у порядку, визначеному земельним законодавством.

Серед іншого, суд першої інстанції вказав, що за умовами договору оренди землі від 03.09.2007р. орендар прийняв у строкове платне володіння та користування земельну ділянку для комерційного використання під розміщення готельного комплексу із земель ДП Очаківське лісомисливське господарство за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, проте, з урахуванням ст. 20 Земельного кодексу України, рішення уповноваженого органу щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки відсутнє.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що розпорядження №918 від 03.09.2007р. прийняте в порушення вимог чинного законодавства та є незаконним, а відтак, договір оренди земельної ділянки від 03.09.2007р., укладений між Березанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП БАГЕТ ПЛЮС (орендар) є недійсним в силу приписів ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, що є підставою для повернення спірної земельної ділянки у власність держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне підприємство БАГЕТ ПЛЮС звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2018р. та додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018р. у справі №915/1279/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації відмовити у повному обсязі з посиланням на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та прийнятим при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що позивач ще у 2007-2008р.р. був обізнаний про відведення спірної земельної ділянки, що вбачається з проекту землеустрою спірної земельної ділянки, затвердженого Державною інспекцією по охороні памяток культури, яка є структурним підрозділом Миколаївської обласної державної адміністрації. З огляду на викладене, апелянт вважає, що у Миколаївської обласної державної адміністрації обєктивно ще у 2007-2008рр. була можливість знати про відведення земельної ділянки. За таких обставин, скаржник вказує, що на момент звернення з відповідним позовом, строк позовної давності вже сплив.

Крім того, апелянт стверджує, що Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 не мав повноважень на подання позову в інтересах Миколаївської обласної державної адміністрації, оскільки прокурором, з урахуванням ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» не надано до суду жодного доказу неналежного здійснення адміністрацією своїх обовязків щодо захисту державних інтересів у сфері земельних правовідносин щодо спірної земельної ділянки.

Також, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження Березанської районної державної адміністрації №918 від 03.09.2007р. було прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Серед іншого, відповідач-2 зазначає, що в проекті землеустрою та в інших погоджувальних документах, а також у самому розпорядженні Березанської районної державної адміністрації №918 від 03.09.2007р. вказано, що землі надаються в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, отже, спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, що, зокрема, вбачається і з листа Рибаківської сільської ради Березовського району від 28.08.2007р. №608, яким погоджено відведення спірної земельної ділянки.

Крім того, апелянт вказує, що відповідно до проекту землеустрою земельна ділянка була надана під розміщення готельного комплексу, а саме для рекреаційних цілей, що не суперечить положенням Лісового кодексу України.

ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, скаржником заявлено клопотання про витребування доказів, яким апелянт просить суд витребувати у прокуратури Миколаївської області, прокуратури Березанського району Миколаївської області, Березанської районної державної адміністрації та Миколаївської обласної державної адміністрації будь-які документи, що містять інформацію щодо відведення Приватному підприємству «Аспект-С» земельної ділянки площею 0,99 га з кадастровим номером :09:000:0337 під розміщення готельного комплексу із земель Очаківського державного лісомисливського господарства та земель державної власності (запасу) за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області за період з 01.01.2007р. до цього часу.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, з огляду його необґрунтованість.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.04.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС на рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018р. у справі №915/1279/17, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2018р. справа №915/1279/17 призначена до розгляду на 30.05.2018р.

14.05.2018р. від Миколаївської обласної державної адміністрації до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач вважає доводи скаржника надуманими, а апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

22.05.2018р. від Першого заступника прокурора Миколаївської області до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким прокуратура не погоджується з її доводами, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 30.05.2018р. у судовому засіданні оголошено перерву до 20.06.2018р.

Представники позивача, відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не зявились, про день, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 30.05.2018р.

У судовому засіданні 20.06.2018р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Приватного підприємства БАГЕТ ПЛЮС, заслухавши представників відповідача-2 та прокуратури, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2007р. за №918 Березанською районною державною адміністрацією прийняте розпорядження «Щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в оренду», відповідно до якого:

- затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП БАГЕТ ПЛЮС загальною площею 0,99 га з них: 0,06 га пасовищ за рахунок земель державної власності (запасу), 0,93га за рахунок земель Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство, в тому числі 0,50 га інших захисних насаджень та 0,43 га пасовищ для комерційного використання під розміщення готельного комплексу в оренду терміном на 49 років за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

- надано ПП БАГЕТ ПЛЮС в оренду терміном на 49 років для комерційного використання під розміщення готельного комплексу, земельної ділянки площею 0,99 га з них: 0,06 га пасовищ за рахунок земель державної власності (запасу), 0,93 га за рахунок земель Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство, в тому числі 0,50 га інших захисних насаджень та 0,43 га пасовищ за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

- запропоновано землевпорядній організації встановити в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки у відповідності з проектом відведення;

- рекомендовано ПП БАГЕТ ПЛЮС укласти договір оренди земельної ділянки відповідно до чинного законодавства;

- запропоновано ПП БАГЕТ ПЛЮС сплатити втрати сільськогосподарського виробництва на вказані розрахункові рахунки.

Згідно вихідної земельно-кадастрової інформації, яка міститься в проекті землеустрою наданого прокурором, земельна ділянка, за рахунок якої передбачається відведення, належить до державної форми власності, а за цільовим використанням відноситься до земель запасу (іншого призначення) та земель лісогосподарського призначення. Загальна площа 0,99 га.

Згідно тієї ж вихідної земельно-кадастрової інформації земельна ділянка, яка запроектована до відведення, матиме кадастровий номер :09:00:0337, належить до державної форми власності, за цільовим використанням віднесена до земель іншого призначення (комерційне використання), матиме площу 0,99 га, правові та екологічні обмеження у використанні.

Згідно експлікації земельних угідь земельну ділянку запроектовано до відведення в оренду за рахунок земель державної форми власності:

- земель запасу в розмірі 0,0577 га (сільськогосподарські землі - пасовища);

- земель ДП "Очаківське ЛМГ" в розмірі 0,9323 га, з яких 0,4328 сільськогосподарські землі - пасовища, 0,4995 га - лісові землі (інші захисні насадження).

На виконання розпорядження №918 від 03.09.2007р., між Березанською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ПП БАГЕТ ПЛЮС (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір), згідно п. 1 якого орендодавець, відповідно до розпорядження №918 від 03.09.2007р. надає, а орендар приймає у строкове платне володіння та користування земельну ділянку загальною площею 0,99 га з них: 0,06 га пасовищ за рахунок земель державної власності (запасу), 0,93 га за рахунок земель Державного підприємства Очаківське лісомисливське господарство, в тому числі 0,50 га інших захисних насаджень та 0,43 га пасовищ за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області

Відповідно до п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,99 га, з них: 0,06га пасовища за рахунок земель державної власності (запасу), 0,39 га за рахунок земель ДП Очаківське ЛМГ, в тому числі: 0,50 га інших захисних насаджень та 0,43 га пасовищ.

Кадастровий номер :09:000:0337.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 90593 грн. 91 коп. згідно витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, виданого Березанським районним відділом земельних ресурсів 03.09.2007 року №01-6-0018 (п.3 договору).

Згідно з п.18 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у строк три доби після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Як вбачається з відмітки реєстратора на договорі, його державна реєстрація відбулась в Березанському районному реєстраційному окрузі Миколаївської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадастру.

Матеріали справи свідчать, що 03.09.2007р. сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Також, 03.09.2007р., представником ТОВ Обласний земельно-кадастровий центр, начальником відділу земельних ресурсів у Березанському районі Миколаївської області та директором ПП БАГЕТ ПЛЮС підписано акт про передачу-приймання межових знаків під охорону та зберігання, в якому зафіксовано встановлення в натурі меж земельної ділянки, відведеної БАГЕТ ПЛЮС.

Вважаючи, що розпорядження Березанської районної державної адміністрації «Щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання земельної ділянки в оренду» від 03.09.2007р. № 918 є незаконним, прийнятим з порушенням земельного законодавства і підлягає скасуванню, а укладений на його підставі договір оренди земельної ділянки від 03.09.2007р. на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Миколаївської області з відповідним позовом.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Зі змісту позову прокурора вбачається, що основною метою є намагання прокурора повернути земельну ділянку належному власнику - державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації з правом постійного користування ДП "Очаківське ЛМГ".

Відповідно до ч. 5 ст. 93 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Згідно з п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: вихідної земельно-кадастрової інформації, експлікації земельних угідь, акту технічного обстеження «ДП «Очаківське ЛМГ» ділянки лісового фонду від 10.08.2007р., висновку Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря від 28.08.2007р., висновку про погодження ДП «Очаківське ЛМГ» від 23.08.2007р., висновку Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства від 28.08.2007р., висновку Відділу містобудування і архітектури Березанської райдержадміністрації від 23.08.2007р., спірна земельна ділянка належить до земель державної власності, зокрема, частково до земель лісогосподарського призначення та була надана відповідачу-2 в довгострокову оренду для комерційного використання під розміщення готельного комплексу.

За положеннями ч. 5 ст. 149 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо) крім випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 8 ст. 149 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент прийняття спірного розпорядження, обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п'ятою, дев'ятою цієї статті.

Виходячи з правового аналізу зазначених частин ст. 149 Земельного кодексу України щодо повноважень органів державної влади при вилученні земельних ділянок державної форми власності, які перебувають у постійному користуванні, рішення про вилучення земельної ділянки мала приймати обласна державна адміністрація з огляду на те, що ділянка фактично була вилучена не для сільськогосподарського використання, не для ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною 9 статті 149 ЗК України, не для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною 9 ст. 149 ЗК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Березанською райдержадміністрацією з перевищенням наданих їй повноважень замість Миколаївської обласної державної адміністрації фактично було вилучено з постійного користування ДП «Очаківське ЛМГ», зокрема, ділянку державного лісового фонду із подальшою передачею ділянки в довгострокову оренду ПП БАГЕТ ПЛЮС.

За таких обставин, приймаючи розпорядження 03.09.2007р. № 918 та укладаючи на його підставі договір оренди земельної ділянки від 03.09.2007р. Березанська районна державна адміністрація діяла з перевищенням наданих їй Земельним кодексом України повноважень.

Згідно з ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України вимога про визнання правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

З позовами про визнання недійсними правочинів щодо земельних ділянок мають право звертатися сторони цих правочинів (договорів), а також інші зацікавлені особи.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною 1 статті 203 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги ті обставини, що розпорядження Березанської районною державною адміністрацією 03.09.2007р. № 918 прийнято із суттєвим порушенням вимог закону, то, в силу приписів ст.ст.203, 215 ЦК України договір оренди землі від 03.09.2007р., укладений на підставі вищевказаного розпорядження, підлягає визнанню недійсним.

Поряд з викладеним, судова колегія вважає за необхідне врахувати приписи Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, з огляду на приписи ст.11 Господарського процесуального кодексу України та ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, згідно яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Рішенням Європейського суду з права людини Стретч проти Обєднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії №44277/98 від 24.06.2003р. встановлено, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції, тому визнання недійсним договору, згідно з яким покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

Отже, правова позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Відповідно до другого речення ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції держава може втручатися в права субєктів власності і позбавити їх майна в розумінні Протоколу, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства.

Концепція майна, в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і майном. До таких активів може відноситися право оренди (рішення у справі Іатрідіс проти Греції від 25.03.1999).

Тобто, право оренди земельної ділянки також є майном в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, мирно володіння яким з моменту прийняття оспорюваного розпорядження та укладання договору оренди земельної ділянки гарантується нормами ст.ст. 1, 8, 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 02.11.2004р. у справі Трегубенко проти України вказано, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, інтерес суспільства та умови, передбачені законом. Більше того, будь-яке втручання у право власності обовязково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар.

Отже, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, майнове право особи, зокрема, право оренди, може бути припинено у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

ОСОБА_1 з тим, зазначаючи про наявність справедливої рівноваги між інтересами держави та однієї юридичної особи - ПП Аспект-С» при позбавленні права, набутого останнім за незаконним розпорядженням Березанської РДА та укладеним на його підставі договором оренди землі, який автоматично визнається недійсним, з тих підстав, що звернення Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 до суду із позовом на захист інтересів держави спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання стосовно розпорядження землями, що належать державі, прокурор не зазначив, в чому саме полягає шкода державі, завдана спірним розпорядженням та укладеним договором оренди: чи має місце ненадходження чи невідповідне надходження плати за користування земельною ділянкою, чи було позбавлено права на неї іншого потенційного землекористувача, чи передана в оренду земельна ділянка відповідно до закону не може використовуватися з метою, наведеною в договорі оренди, а також яким чином буде змінено наявну ситуацію в бік державних/суспільних інтересів щодо використання земельної ділянки в разі задоволення позовних вимог.

Крім того, позивач та відповідач-1 є державними органами виконавчої влади і спірна земельна ділянка з державної власності не вибувала, фактично, спір у даній справі виник між державними органами, які відповідно до визначених законодавством повноважень здійснюють розпорядження відповідними землями державної форми власності, а, отже, при розвязанні вказаного спору суд враховує правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Рисовський проти України від 20.10.2011 (заява №29979/04), згідно з якою Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі Москаль проти Польщі, п.73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (рішення у справі Москаль проти Польщі, п.73). З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги наявність позитивних рішень (висновків) органів державної влади щодо відповідності зазначеного проекту землеустрою вимогам законодавства, на підставі якого було сформовано спірну земельну ділянку до відведення ії у довгострокову оренду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для скасування спірного розпорядження Березанської райдержадміністрації, а отже і задоволення позову в цілому.

Апеляційний господарський суд залишає поза увагою доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, що стосуються пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні з позовною заявою у даній справі, з огляду на наявність обставин щодо відмови у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладені висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції було проголошено з порушенням норм матеріального права, відтак, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018р. у справі №915/1279/17 слід скасувати, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «БАГЕТ ПЛЮС» задовольнити.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «БАГЕТ ПЛЮС» задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018р. у справі №915/1279/17 скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений і підписаний 21.06.2018р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.