ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/426/18

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фонте», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наво Трейд», м. Вишневе, Київська область

про стягнення боргу

секретар судового засідання О.О.Стаднік

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фонте» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою №02/03 від 02.03.2018 року (вх.№438/18 від 03.03.2018 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наво Трейд» (далі - відповідач) про стягнення 1400000,00 грн. заборгованості за договором №2-02/2018ф1 від 15.02.2018 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №2-02/2018ф1 від 15.02.2018 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в частині своєчасного повернення кредиту, у звязку з чим за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 1400000,00 грн.

Ухвалою суду від 05.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/426/18 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.03.2018 року.

Представник позивача у підготовчому засіданні 27.03.2018 року позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у підготовче засідання 27.03.2018 року не з'явився, відзив на позов не подав.

У судовому засіданні 27.03.2018 року розгляд справи відкладався на 17.04.2018 року.

Представник позивача у підготовчому засіданні 17.04.2018 року надав акт звірки взаєморозрахунків з відповідачем та Витяг з ЄДРПОУ стосовно відповідача станом на 17.04.2018 року. Крім того, представником позивача подано клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у підготовче засідання 17.04.2018 року повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/426/18 та відкладено підготовче засідання на 22.05.2018 року.

До суду від відповідача надійшла заява №21/05 від 21.05.2018 року (вх. №9603/18 від 21.05.2018 року) про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі його представника.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору, у підготовче засідання 22.05.2018 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу №911/426/18 до розгляду по суті на 12.06.2018 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 12.06.2018 року не зявився.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2018 року заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів на виконання вимог ухвали суду від 17.04.2018 року, а саме, довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фонте» №17/05 від 17.05.2018 року та банківської виписки по рахунку позивача за період з 15.02.2018 року по 17.04.2018 року.

Розглянувши у судовому засіданні 12.06.2018 року заявлене клопотання позивача, суд дійшов висновку про його задоволення та долучення до матеріалів справи довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фонте» №17/05 від 17.05.2018 року та банківської виписки по рахунку позивача за період з 15.02.2018 року по 17.04.2018 року.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 12.06.2018 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фонте» (за договором кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наво Трейд» (за договором позичальник) 15.02.2018 року укладено договір №2-02/2018ф1 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, кредитодавець зобовязується відкрити позичальнику кредитну лінію у сумі 1400000,00 (один мільйон чотириста тисяч) грн. (далі - кредит) на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти та комісії за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Сума кредиту використовується на наступні цілі: для поповнення обігових коштів позичальника та фінансування фінансово-господарської діяльності.

Згідно п. 2.1.,2.2 договору, кредит надається строком до 28 лютого 2018 року (включно). Кредитодавець зобовязується надати позивальнику кредит не пізніше ніж на наступний день з дня підписання цього договору.

Пунктами 2.3., 2.4. договору визначено, що позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строків, визначених умовами договору. Кредит надається позичальнику на підставі заяви позичальника, згідно Додатку 1 до цього договору, шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Ненадання позичальником реквізитів свого рахунку в банку (надання реквізитів з помилками) (чи ухилення іншим способом від отримання кредиту) звільняє кредитодавця від відповідальності за порушення зобовязання, передбаченого п. 2.3. цього договору.

У пунктах 2.5 та 2.6 договору сторони погодили, що датою отримання кредиту вважається дата зарахування відповідної суми на рахунок позичальника. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця.

Згідно п. 10.1 договору, строк дії цього договору становить з 15 лютого 2018 року до 28 лютого 2018 року (включно). Згідно п. 10.4 договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

На виконання умов договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 1400000,00 грн. суми кредиту, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом платіжного дорученнями №232 від 15 лютого 2018 року.

В порушення умов договору, відповідач не повернув отримані грошові кошти у визначений договором строк, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 1400000,00 грн. Також, відповідачем було змінено юридичну адресу, про що не було повідомлено позивача як кредитодавця.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором також підтверджується наданою позивачем довідкою №17/05 від 17.05.2018 року за підписом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фонте» та банківською випискою по рахунку позивача за період з 15.02.2018 року по 17.04.2018 року, з яких вбачається, що наданий кредит у сумі 1400000,00 грн. не повертався.

Між позивачем та відповідачем складено Акт звірки взаєморозрахунків за період: 01.01.2018 року 06.04.2018 року, який підписано директорами сторін та скріплено їх печатками, чим підтверджено, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.04.2018 року складає 1400000,00 грн.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Приписами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідачем до суду подано заяву, в якій відповідач підтверджує факт отримання від позивача 1400000,00 грн. кредиту, позовні вимоги визнає в повному обсязі та зазначає, що у звязку з економічними факторами не має можливості повернути грошові кошти у строк.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не виконав умови договору. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла у відповідача через порушення умов договору в розмірі 1400000,00 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наво Трейд» (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Козацька, буд. 6, приміщення 2, код 39768818) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фонте» (04060, м. Київ, вул. Ольжича, буд. 27/22, офіс 4, код 40996 (один мільйон чотириста тисяч) грн. 00 коп. заборгованості та 21000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 14.06.2018 року.

Суддя Д.Г. Заєць