ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"23" травня 2018 р. Справа № 911/2832/17

за заявою Приватного підприємства Вілта-Сервіс, Київська область. Кагарлицький район,

боржника с. Леонівка (код ЄДРПО України 32485716)

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Ліквідатор Приватного підприємства Вілта-Сервіс ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Київської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у звязку з недостатністю активів боржника для повного задоволення кредиторських вимог, у порядку статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2017 р. прийнято заяву про банкрутство ПП Вілта-Сервіс до розгляду, розгляд заяви у підготовчому засіданні призначено на 05.10.2017 р., викликано для участі в засіданні повноважного представника боржника, зобовязано боржника подати: оригінали (для огляду) доданих до заяви про банкрутство копій документів; докази належного повідомлення ДПІ у Соломянському районі ГУ ДФС у м. Києві про припинення боржника; довідку Державної податкової інспекції про усі відкриті ПП Вілта-Сервіс у банкових установах рахунки та відомості щодо грошових коштів наявних на відкритих банківських рахунках боржника; докази наявності у ПП Вілта-Сервіс активів, що зазначені у заяві про порушення провадження у справі про банкрутство; інші докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

05.10.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ПП Вілта-Сервіс на виконання ухвали господарського суду Київської області від 22.09.2017 р. подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії документів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2017 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП Вілта-Сервіс, розгляд справи призначено на 18.10.2017 р., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

17.10.2017 р. судом у встановленому чинним законодавством порядку було зроблено запит щодо надання кандидатури арбітражного керуючого на посаду ліквідатора ПП Вілта-Сервіс.

У відповідь на вказаний судовий запит через комп'ютерну програму "Діловодство спеціалізованого суду" до господарського суду Київської області надійшла довідка за результатами застосування автоматизованої системи з кандидатурою арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 08.11.2017 р., та зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_2, кандидатуру якого визначено автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, подати до суду до 08.11.2017 р. заяву щодо участі останнього у даній справі до якої долучити належним чином завірені копії свідоцтва на право зайняття діяльністю арбітражних керуючих та договору страхування відповідальності арбітражного керуючого та інші документи, передбачені Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

06.11.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області арбітражним керуючим ОСОБА_3 подано заяву на участь у справі про банкрутство.

07.11.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області арбітражним керуючим ОСОБА_2 подано заяву на участь у справі про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. визнано банкрутом ПП Вілта-Сервіс та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено ОСОБА_1, заяви арбітражних керуючих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про участь у даній справі залишено без задоволення.

15.11.2017 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПП Вілта-Сервіс банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 47164.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 р. апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 на постанову господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. у справі № 911/2832/17 задоволено, пунктом 3 резолютивної частини постанови господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. у справі № 911/2832/17 скасовано, в цій частині прийняти нове рішення: Ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво арбітражного керуючого № 246 від 02.04.2013 р.), в іншій частині постанову господарського суду Київської області від 08.11.2017 у справі № 911/2832/17 залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 р. апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. у справі № 911/2832/17 з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

29.01.2018 р. матеріали справи № 911/2832/17 повернуто до господарського суду Київської області.

За час перебування матеріалів справи в апеляційній судовій інстанції до господарського суду Київської області до господарського суду Київської області надійшли наступні документи:

29.11.2017 р. від ПАТ Київобленерго заява з грошовими вимогами у розмірі 319212,20 грн.

06.12.2017 р. від ГУ ДФС у м. Києві заява з грошовими вимогами у розмірі 7958,54 грн.

14.12.2017 р. від ТОВ Бізнес Сауна заява з грошовими вимогами у розмірі 3010000,00 грн.

15.12.2017 р. від ПАТ ОСОБА_5 Аваль заява з грошовими вимогами у розмірі 2727860,97 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2018 р. клопотання ГУ ДФС у м. Києві, викладене у кредиторській заяві від 06.12.2017 р., про відстрочення сплати судового збору залишено без задоволення, надано ГУ ДФС у м. Києві час до 28.02.2018 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві. Зобовязати ГУ ДФС у м. Києві подати до суду у термін до 28.02.2018 р. належні докази сплати судового збору у розмірі передбаченому Законом України Про судовий збір за подання кредиторської заяви, що становить 3200,00 грн., розгляд кредиторських вимог ПАТ Київобленерго, кредиторських вимог ТОВ Бізнес Сауна, кредиторських вимог ПАТ ОСОБА_5 Аваль призначено на 21.03.2018 р.

05.02.2018 р. на адресу суду від ліквідатора банкрута надійшло клопотання, яким останній просить суд зобовязати ОСОБА_1 передати ліквідатору бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки та штампи, матеріальні та інші цінності ПП Вілта-Сервіс.

У звязку з надходженням до суду апеляційної скарги ГУ ДФС у м. Києві, матеріали справи було скеровано до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.04.2018 р. апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. у справі № 911/2832/17 з доданими до неї документами повернено скаржнику без розгляду.

05.04.2018 р. матеріали справи № 911/2832/17 повернено до господарського суду Київської області, що підтверджується відміткою канцелярії суду.

За час перебування матеріалів даної справи в апеляційній судовій інстанції, до господарського суду Київської області надійшли наступні документи:

13.02.2018 р. від ліквідатора клопотання про направлення державному реєстратору копії постанови апеляційної судової інстанції;

22.02.2018 р. від ГУ ДФС у м. Києві документи на підтвердження усунення недоліків в кредиторській заяві;

26.02.2018 р. від ліквідатора банкрута повідомлення про розгляд грошових вимог, заявлених до ПП Вілта-Сервіс;

13.03.2018 р. від ПрАТ Київобленерго - відзив на повідомлення ліквідатора банкрута про розгляд кредиторських вимог;

19.03.2018 р. від ліквідатора банкрута проміжний звіт про роботу ліквідатора станом на 15.03.2018 р.;

21.03.2018 р. від ліквідатора банкрута клопотання про розгляд справи без участі ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2018 р. розгляд кредиторських вимог ГУ ДФС у м. Києві, кредиторських вимог ПАТ Київобленерго, кредиторських вимог ТОВ Бізнес Сауна, кредиторських вимог ПАТ ОСОБА_5 Аваль та розгляд клопотання ліквідатора банкрута про зобовязання вчинити дії призначено на 23.05.2018 р.

26.04.2018 р. на адресу господарського суду від ліквідатора банкрута надійшов проміжний звіт та реєстр вимог кредиторів для долучення до матеріалів справи.

21.05.2018 р. на адресу господарського суду від ліквідатора банкрута надійшов проміжний звіт та реєстр вимог кредиторів для долучення до матеріалів справи.

22.05.2018 р. через канцелярію суду представником ОСОБА_6 подано заяву про заміну кредитора на правонаступника.

В судовому засіданні, розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх учасників судового процесу, судом встановлено наступне:

Відповідно до частини першої ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з частиною четвертою ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Разом з тим, відповідно до частини третьої ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

15.11.2017 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ПП Вілта-Сервіс банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 47164.

Як вбачається з матеріалів справи, з дотриманням встановленого Законом строку до суду звернулись: ПрАТ «Київобленерго» на суму 319212,20 грн., ГУ ДФС у м. Києві на суму 7958,54 грн., ТОВ «Бізнес Сауна» на суму 3010000,00 грн., ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на суму 2731060,97 грн.

Розглянувши кредиторські вимоги ПрАТ «Київобленерго» на суму 319212,20 грн., суд зазначає наступне:

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.09.2016 р. у справі № 910/13927/16 позов задоволено, стягнуто з ПП «Вілта-Сервіс» на користь ПАТ «Київобленерго» вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ, в розмірі 314494,78 грн. та 4717,42 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду видано судовий наказ, який заявником було предявлено до виконання. Однак, вказане рішення станом на сьогодні не виконано, докази, які б спростовували дані обставини до суду не надходили.

Частиною четвертою статті 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевказане, факт наявності заборгованості у банкрута перед ПрАТ «Київобленерго» у розмірі 319212,20 грн. є преюдиціальним, тобто таким, що не потребує доказуванню.

З огляду на викладене, оскільки вимоги кредитора є обґрунтованими, заборгованість банкрута перед заявником на час винесення ухвали не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає ПрАТ «Київобленерго» кредитором ПП «Вілта-Сервіс» з сумою кредиторських вимог, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 322412,20 грн., які, враховуючи приписи статті 45 Закону, підлягають задоволенню в наступному порядку: 3200,00 грн. в першу чергу, 319212,20 грн. в четверту чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги ГУ ДФС у м. Києві на суму 7958,54 грн., суд зазначає наступне:

Факт наявності податкової заборгованості ПП «Вілта-Сервіс» на суму 7958,54 грн. підтверджується картками особового рахунку та податковими деклараціями.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Статтею 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають право, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (38.1 ст. 38 ПК України).

ГУ ДФС у м. Києві належними та допустимими доказами доведено факт наявності заборгованості у банкрута у розмірі 7958,54 грн., з яких: 2641,76 грн. основного боргу, 5316,78 грн. штрафних санкцій.

З огляду на викладене, оскільки вимоги кредитора є обґрунтованими, заборгованість банкрута перед заявником на час винесення ухвали не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає ГУ ДФС у м. Києві кредитором ПП «Вілта-Сервіс» з сумою кредиторських вимог, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 11158,54 грн., які, враховуючи приписи статті 45 та частини другої статті 25 Закону, підлягають задоволенню в наступному порядку: 3200,00 грн. в першу чергу, 2641,76 грн. в третю чергу, 5316,78 грн. в шосту чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги ТОВ «Бізнес Сауна» на суму 3010000,00 грн., суд зазначає наступне:

06.09.2016 р. між ТОВ «Бізнес Сауна» (постачальник) та ПП «Вілта-Сервіс» (покупець) укладено договір поставки № 01/09/2016, відповідно до умов якого, постачальник на умовах, передбачених цим договором, зобовязується передати (поставити) у власність покупця натуральний харчовий желатин Агар-Агар, в асортименті, кількості і за цінами, визначеними в узгоджених сторонами рахунках, які є невідємною частиною договору, а покупець на умовах, передбачених цим договором, зобовязується прийняти зазначений товар та сплатити його вартість відповідно до умов цього договору (п.п. 1.1., 1.2. договору).

Ціна на товар: 1 кілограм натурального харчового желатину Агар-Агар становить 860,00 грн. (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору загальна сума договору становить 3010000,00 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору розрахунки за поставлений постачальником товар за цим договором здійснюється покупцем у національній валюті України, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Постачальником належним чином виконано свої зобовязання за вищевказаним договором, поставлено товар на суму 3010000,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріплену відтисками печаток підприємств накладною, у звязку з чим, вручено покупцю рахунок-фактуру № СФ-000225 від 06.09.2016 р.

Разом з тим, ПП «Вілта-Сервіс» не надано доказів здійснення оплати поставленого ТОВ «Бізнес Сауна» товару на суму 3010000,00 грн.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до положень частини першої ст. 509 ЦК України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення закріплені в частині першій та частині сьомій ст. 193 ГК України (далі - ГК України), відповідно до яких суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ТОВ «Бізнес Сауна» належними та допустимими доказами доведено факт неналежного виконання банкрутом своїх зобовязань за договором поставки від 06.09.2016 р. № 01/09/2016 та наявності заборгованості у останнього на суму 3010000,00 грн.

З огляду на викладене, оскільки вимоги кредитора є обґрунтованими, заборгованість банкрута перед заявником на час винесення ухвали не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд визнає ТОВ «Бізнес Сауна» кредитором ПП «Вілта-Сервіс» з сумою кредиторських вимог, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 3013200,00 грн., які, враховуючи приписи статті 45 Закону, підлягають задоволенню в наступному порядку: 3200,00 грн. в першу чергу, 3010000,00 грн. в четверту чергу.

Розглянувши кредиторські вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на суму 2731060,97 грн., суд зазначає наступне:

20.09.2007 р. між ВАТ «ОСОБА_5 Аваль», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» (далі - банк) та ОСОБА_7 (далі - позичальник) було укладено Генеральну кредитну угоду № 010/95-04/582М (далі - Генеральна угода), відповідно до умов якої кредитор, на підставі цієї угоди, зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках.

Відповідно до п. 1.2 Генеральної угоди загальний розмір основної (позичкової) заборгованості позичальника по кредитним договорам, укладеним з позичальником в рамках даної угоди, в будь-яких момент дії даної угод не може перевищувати суми 1044000,00 грн.

Згідно з п. 1.3 Генеральної угоди строк користування кредитними коштами за даною угодою встановлюється до 19 вересня 2014 р.

08.08.2012 р. між банком та позичальником було укладено Додаткову угоду № 010/95-04/582/1М до Генеральної кредитної угоди № 010/95-04/582М від 20.09.2007 відповідно до якої, сторони погодили викласти п. 1.3 Генеральної угоди в наступній редакції:

« 1.3. Строк користування кредитними коштами за даною угодою встановлюється до 19.09.2015 року.».

20.09.2007 р. між заявником (банком) та ОСОБА_7 (позичальником) було укладено Кредитний договір № 014/95-04/583М до Генеральної кредитної угоди № 010/95-04/582М від 20.09.2007 р. (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого, кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальнику споживчий кредит за рахунок коштів Німецько-Українського Фонду в сумі 1044000,00 грн., зі сплатою 13,5 відсотків річних, строком на 84 місяці та з погашенням відповідно до Графіка погашення (Додаток № 1 до цього Договору), що є невід'ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою № 014/95-04/583/2М від 08.08.2012 до Кредитного договору, сторони погодили викласти зокрема, п. 1.1 Кредитного договору у наступній редакції:

« 1.1 Кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає позичальнику споживчий кредит за рахунок коштів Німецько-Українського Фонду у сумі 1044000,00 грн., зі сплатою 19,0 % відсотків річних; строком до 19 вересня 2015 та з погашенням відповідно до Графіка погашення (Додаток № 1 до цього Договору), що є невід'ємною частиною цього Договору.».

Належне виконання банком своїх зобовязань щодо надання позичальнику кредиту підтверджується, зокрема рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2010 р. в цивільній справі №2-3244/10, яким стягнуто з ОСОБА_7 на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі становить 947753,23 грн. заборгованості по кредиту, 115878,94 грн. заборгованості по процентам, 7541,03 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 16978,78 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів, а загалом 1088152,52 грн.

Разом з тим, 08.08.2012 р. між ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» (іпотекодержателем) та ПП «Вілта-Сервіс» (далі - іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 12/С11-115-1/09/427, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 3065 (далі - Договір іпотеки), відповідно до умов якого в іпотеку було передано нежитлову будівля, нежитлове приміщення, загальною площею 582,6 кв.м., а саме: гостинний двір - літера А, загальною площею 333,7 кв.м., господарська будівля - літера - б, загальною площею 44,2 кв.м., господарська будівля - літера В, загальною площею 204,7 кв.м.

Згідно з п. 2.1 Договору іпотеки, іпотека відповідно до цього Договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань ОСОБА_7, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Генеральної кредитної угоди № 010/95-04/582М від 20.09.2007 р., укладеної між іпотекодержателем та позичальником, та з будь-яких додаткових угод, що укладені або можуть бути укладені до неї, а також будь-яких договорів про здійснення активних операцій, укладених у її межах та тих, що будуть укладені у майбутньому, та додаткових угод до них.

Згідно з частиною першою ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі-Закон) провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно із частиною першою ст. 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Виходячи з вимог ст.ст. 23, 24, 25 Закону про банкрутство, обов'язок розгляду грошових вимог та надання правового аналізу наданих кредитором письмових доказів, підставам виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру та змісту, а також, обов'язок встановлення розміру та моменту виникнення грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя в процедурах банкрутства.

Абзацом другим частини другої статті 23 Закону передбачено, що забезпечені кредитори зобовязані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Правовідносини між ПП «Вілта-Сервіс» та ПАТ «ОСОБА_5 Аваль», що реалізуються в провадженні у справі про банкрутство, врегульовані нормами цивільного законодавства, а саме: ЦК України, Законами України "Про заставу", Про іпотеку".

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.

Згідно з ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до частини першої ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Виходячи із вимог ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави, а саме, заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Заставодавцем, відповідно до частини першої ст. 583 ЦК України, може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про заставу" застава це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку" :

- іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким, іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

- майновий поручитель особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Статтею 589 ЦК України та статтею 19 Закону України "Про заставу" передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог частини першої ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ПП «Вілта-Сервіс», в даному випадку, не є позичальником за основним кредитним договором, та не є особою, яка отримувала кредитні кошти.

Проте, норми Закону про банкрутство не обмежують право Банку звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Однак, згідно з вимогами частини першої ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Отже, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим у іпотеку майном (його вартістю, визначеною в договорі іпотеки).

У визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

Наведена правова позиція узгоджується із правовою позицією, що висловив Верховний Суд України у постанові №14/030 від 03.06.2014 року у справі №25/5005/6641/2012 та у постанові від 26.08.2014 року справі № 5024/948/2012. У наведених постановах Верховний Суд України дійшов висновку про те, що майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені заставою майна, що належить майновому поручителю на праві власності, відповідають перед кредитором солідарно, тому заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. При цьому, вимоги кредитора-заставодержателя, заявлені у справу про банкрутство майнового поручителя, є грошовими, оскільки забезпечують виконання позичальником основного зобов'язання (кредитного договору), яке за своєю правовою природою є грошовим, та забезпечені заставою майна майнового поручителя, тому повинні включатися до реєстру вимог кредиторів окремо та задовольняються у першу чергу. (Дані висновки підлягають врахуванню щодо черговості задоволення вимог кредиторів, зокрема з посиланням на ч. 9 ст.45 Закону про банкрутство (в новій редакції), відповідно до якої погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку).

Вказані вище Постанови Верховного Суду України не містять висновку про те, що майновий поручитель повинен нести відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання у розмірі більшому, ніж вартість предмета іпотеки.

Так, в постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 03.06.2014 року у справі № 5005/6641/2012 зазначено, що частиною 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Окрім наведеного, правова позиція щодо відповідальності майнового поручителя, а саме: що відповідальність майнового поручителя за невиконання боржником основного зобовязання обмежується виключно вартістю майна, яким забезпечено вимоги кредитора (вартістю переданого в заставу (іпотеку) майна), також викладена в постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 р. у справі № 918/169/16.

Відтак, у разі невиконання основним боржником зобов'язання, забезпеченого заставою майна майнового поручителя, заставодержатель, як кредитор, вправі вимагати виконання основного зобов'язання як від основного боржника, так і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя у справі про банкрутство, останній відповідає в межах взятих на себе зобов'язань перед заставодержателем згідно умов договору застави з відповідним відображенням вимог кредитора-заставодержателя у реєстрі вимог кредиторів та з дотриманням процедури реалізації заставного майна в ході провадження у справі про банкрутство.

Здійснивши аналіз вищезазначених норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини та проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати від майнового поручителя (ПП «Вілта-Сервіс») виконання зобовязання за Генеральною угодою від 20.09.2007 р. № 010/95-04/582М та укладеним в її межах кредитним договором виключно в межах вартості переданого в іпотеку банку майна.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 05.09.2016 р. у справі № 910/3159/14 позов задоволено, в рахунок задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_5 Аваль" за Кредитним договором № 014/95-04/583М від 20.09.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_5 Аваль" та ОСОБА_7 у загальному розмірі 2204847,98 грн., яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 559573,66 грн., відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 706978,65 грн. та пені в розмірі 938295,67 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 12/С11-115-1/09/427, укладеним між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_5 Аваль" та Приватним підприємством «Вілта-Сервіс», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 3065, а саме: нежитлову будівлю, нежитлове приміщення, загальною площею 582,6 кв.м., а саме: гостинний двір - літера А, загальною площею 333,7 кв.м., господарська будівля - літера - Б, загальною площею 44,2 кв.м., господарська будівля - літера В, загальною площею 204,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу зазначеного предмету іпотеки на прилюдних торгах з початковою ціною не нижче 2457400 (два мільйони чотириста п'ятдесят сім тисяч чотириста) грн. 00 коп.

Крім того, вказаним рішенням суду стягнуто з ПП «Вілта-Сервіс» на користь ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" судовий збір в розмірі 44096,96 грн. та судові витрати в розмірі 10880,00 грн.

Таким чином, рішенням суду у справі № 910/3159/14 встановлено вартість переданого, з метою забезпечення виконання зобовязань позичальником ОСОБА_7 за Кредитним договором № 014/95-04/583М від 20.09.2007 р., укладеним в межах Генеральної угоди від 20.09.2007 р. № 010/95-04/582М, банкрутом в іпотеку банку майна.

Відповідно до частини першої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

З огляду на викладене, відповідальність ПП «Вілта-Сервіс» обмежується сумою вартості, встановленої рішенням суду, предмету іпотеки, переданого банкрутом в іпотеку банку згідно з договором іпотеки від 08.08.2012 р. № 12/С11-115-1/09/427, з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_7 за Кредитним договором № 014/95-04/583М від 20.09.2007 р., укладеним в межах Генеральної угоди від 20.09.2007 р. № 010/95-04/582М, а саме: 2457400,00 грн., які підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів банкрута, як забезпечені іпотекою майна банкрута.

Разом з тим, грошові вимоги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" на суму 54976,96 грн., які підтверджуються рішенням господарського суду м. Києва від 05.09.2016 р. у справі № 910/3159/14 (судові витрати) також є обґрунтованими і підлягають визнанню.

З огляду на все вищевказане, суд визнає ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" кредитором ПП «Вілта-Сервіс» з грошовими вимогами, що з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становлять 2515576,96 грн., які, враховуючи приписи статті 45 Закону, підлягають задоволенню в наступному порядку: 3200,00 грн. в першу чергу, 54976,96 грн. в четверту чергу, 2457400,00 грн., як забезпечені іпотекою майна банкрута, в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом іпотеки. В іншій частині кредиторські вимоги ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" судом відхиляються.

З огляду на все наведене вище, за результатами розгляду в судовому засіданні реєстру вимог кредиторів ПП «Вілта-Сервіс», суд вирішив його затвердити.

Окрім наведеного, як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором банкрута було подано клопотання, в якому останній просить суд зобовязати ОСОБА_1 передати ліквідатору банкрута ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ПП Вілта-Сервіс.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як голова ліквідаційної комісії ПП «Вілта-Сервіс», звернувся до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПП «Вілта-Сервіс». В подальшому, постановою господарського суду Київської області від 08.11.2017 р. ОСОБА_1 було призначено ліквідатором ПП «Вілта-Сервіс», проте вказане рішення в в зазначеній частині було скасовано постановою апеляційної судової інстанції, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 Водночас, ОСОБА_1 не передано ліквідатору банкрута ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ПП Вілта-Сервіс, що як зазначає ліквідатор, ускладнює виконання ним своїх обовязків.

Проаналізувавши вищевказані обставини, врахувавши відсутність в матеріалах справи доказів передання ОСОБА_1 ліквідатору банкрута ОСОБА_2 бухгалтерської та іншої документації банкрута, печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей ПП Вілта-Сервіс , суд дійшов висновку про обґрунтованість вищевказаного клопотання ліквідатора, у звязку з чим, останнє підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Визнати кредиторами ПП Вілта-Сервіс: ПрАТ «Київобленерго» на суму 322412,20 грн., ГУ ДФС у м. Києві на суму 11158,54 грн., ТОВ «Бізнес Саунд» на суму 3013200,00 грн., ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» на суму 2515576,96 грн.

2. В іншій частині кредиторські вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» відхилити.

3. Затвердити реєстр вимог кредиторів ПП Вілта-Сервіс, до якого включити:

- ПрАТ «Київобленерго» з грошовими вимогами на суму 322412,20 грн., з яких: 3200,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 319212,20 грн. в четверту чергу;

- ГУ ДФС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 11158,54 грн., з яких: 3200,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 2641,76 грн. в третю чергу, 5316,78 грн. в шосту чергу;

- ТОВ «Бізнес Саунд»з грошовими вимогами на суму 3013200,00 грн., з яких: 3200,00 грн. . підлягають задоволенню в першу чергу, 3010000,00 грн. в четверту чергу;

- ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» з грошовими вимогами на суму 58176,96 грн., з яких: 3200,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 54976,96 грн. в четверту чергу.

4. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» у розмірі 2457400,00 грн., як забезпечені іпотекою майна банкрута. Вказані вимоги підлягають погашенню за рахунок майна ПП Вілта-Сервіс, що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.

5. Зобовязати ліквідатора банкрута внести зміни до реєстру вимог кредиторів ПП Вілта-Сервіс у відповідності з реєстром, який затверджено судом та примірник доопрацьованого реєстру подати до суду.

6. Клопотання ліквідатора банкрута від 31.01.2018 р. № 01-20/911/2832/17 про зобовязання вчинити дії задовольнити.

7. Зобовязати ОСОБА_1 (09100, м. Біла Церква, бул. 50 років Перемоги, 88, кв. 10) передати ліквідатору банкрута ОСОБА_2 бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності ПП Вілта-Сервіс.

8. Розгляд клопотання ОСОБА_9 про заміну кредитора на правонаступника призначити на 20 червня 2018 року о 15:45 год.

9. Встановити строк для подання учасниками справи про банкрутство заперечень, аргументів, пояснень та міркувань щодо предмету розгляду в судовому засіданні, що відбудеться 20.06.2018 р. до 19.06.2018 р.

10. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108.

11. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду у відповідності до вимог ст. 80 ГПК України, оформити відповідно до вимог ст. 91 ГПК України, а заяви, клопотання та заперечення в письмовій формі у відповідності до вимог ст.ст. 169, 170 ГПК України, вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування в заявах по суті відповідно до статті 161 ГПК України.

12. Повноваження представників учасників судового процесу мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом або засновниками - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

13. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

Копію ухвали направити учасникам у справі про банкрутство та ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Дата підписання 13.06.2018 р.

Суддя А.В. Лопатін