УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

м. Київ

22.06.2018Справа № 910/6570/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., розглянувши клопотання

Приватного акціонерного товариства «Київський страховий Дім» (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 37-41; код ЄДРОПУ 25201716)

про зупинення провадження у справі № 910/6570/18

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА страхування» (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8; )

до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий Дім» (04053, м. Київ, ВУЛИЦЯ АРТЕМА, будинок 37-41; код ЄДРОПУ 25201716)

про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в сумі 4 032,54 грн.

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий Дім» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в сумі 4 032,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виплативши відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" 39121а6к3 від 16.09.2016 року та страхового акту №АХА2224020 від 17.08.2017 року страхувальнику страхове відшкодування в сумі 5032,54 грн., він набув згідно ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» право вимоги про стягнення виплаченого страхового відшкодування до відповідача у справі як особи, відповідальної за заподіяні збитки, оскільки відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5022699.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6570/18 та приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч. 1 ст. 247 ГПК України вирішено розгляд справи № 910/657018 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за відсутності клопотань будь - якої із сторін про інше, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

14.06.2018 року через відділ діловодства суду надійшов лист Моторно (транспортного) страхового бюро України на виконання вимог ухвали суду від 01.06.2018 року.

18.06.2018 року від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, який є страхувальником за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5022699 та винною в скоєнні ДТП особою.

18.06.2018 року від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить провадження у справі зупинити, посилаючись на той факт, що позивач, відповідно до ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а звернувся безпосередньо до суду. Отже, зазначаючи про здійснення Великою Палатою Верховного Суду перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 910/7449/17 за касаційною скаргою ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 року у даній справі, відповідач просить суд зупинити провадження у справі № 910/6570/18.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши подане відповідачем клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, предметом спору у даній справі є встановлення правових підстав для покладення на відповідача обов'язку із виплати позивачу страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5022699 за наслідками дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено застрахований позивачем транспортний засіб "Renault Logan", державний номер НОМЕР_1, настання якої зумовлено порушенням водієм забезпеченого за вказаним полісом транспортного засобу "Audi A4", державний номер ERM532, Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим останнього було визнано винним у скоєнні передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративного правопорушення.

В позовній заяві позивач зазначає, що з моменту виплати на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" 39121а6к3 від 16.09.2016 року страхового відшкодування власнику автомобіля "Renault Logan", державний номер НОМЕР_1, у нього виникло право вимоги до ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" як до страховика, яким згідно договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/5022699 було застраховано цивільно-правову відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому позивач зазначив, що не зобов'язаний попередньо звертатись до відповідача з відповідними заявами, в зв'язку з чим ним було реалізовано отримане право на страхове відшкодування шляхом безпосереднього звернення з даним позовом до суду.

Натомість відповідач у поданому відзиві наголошує, що позивачем не було дотримано визначеного положеннями ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку отримання страхового відшкодування за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який передбачає необхідність звернення до страховика за вказаним полісом із заявою про страхове відшкодування, з розглядом якої відповідний закон і передбачає виникнення у відповідача обов'язку із здійснення страхового відшкодування за наявності правових підстав для цього.

Тобто, звертаючись з даним позовом до суду позивачем фактично презумується непоширення на нього встановленого в положеннях ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язку потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, щодо звернення до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) в порядку, визначеному вказаною нормою.

В той же час, в положеннях п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" законодавцем було закріплено, що виплата страхового відшкодування за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснюється протягом 90 днів саме з дня отримання заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 цього Закону.

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/7449/17 було вирішено передати справу господарського суду міста Києва №910/7449/17 разом із касаційною скаргою приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18 жовтня 2017 року у даній справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що спір у відповідній справі стосується в т.ч. визначення порядку застосування положень ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме вирішення питання: чи підлягає застосуванню встановлений такою нормою обов'язок потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання відшкодування, звернутися до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ із заявою про здійснення страхової виплати (відшкодування) у випадку коли право на отримання відповідного страхового відшкодування набуто особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного страхування "КАСКО".

При цьому, визначаючи підстави для передачі такої справи на вирішення Великої палати Верховного Суд було зазначено наступне:

З виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування ("КАСКО") свого обов'язку по відшкодуванню на користь потерпілого завданої останньому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди у відповідності до приписів ст. 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов'язаннях: у деліктному зобов'язанні винуватця; у зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО").

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування ("КАСКО") не зумовлює виникнення нових зобов'язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а має місце виключно заміни кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (існуючих зобов'язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов'язанні винуватця; зобов'язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Отже, в силу приписів ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов'язанні саме на тих умовах, що існували в останнього, що в даному випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ взятих на себе зобов'язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов'язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Однак, станом на сьогоднішній день питання порядку застосування положень п. 37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у випадку коли з заявою про страхове відшкодування звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного потерпілому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО), не має єдиного вирішення судами на практиці.

Саме на підставі викладеного та з метою формування єдиної правозастосовної практики суд і дійшов висновку щодо необхідності передачі відповідної справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, який станом на сьогоднішній день не завершено.

Таким чином, за наслідками розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи Господарського суду міста Києва № 910/7449/17 будуть надані правові висновки щодо порядку застосування положень ст.ст. 35, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в частині поширення їх норм на правовідносини, які виникли між страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ та особою, якою здійснено відшкодуванню потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу на підставі договору добровільного майнового страхування (КАСКО), в т.ч. щодо обов'язку звернення відповідною особою з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 3 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на наведені обставини, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/7449/17.

Зважаючи на висновок суду щодо необхідності зупинення провадження у даній справі, вирішення питання щодо розгляду клопотання відповідача про залучення третьої особи є передчасним та таким, що буде вирішено судом після усунення сбтавин. які зумовили зупинення провадження у справі № 910/6570/18.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 228, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства «Київський страховий Дім» про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи господарського суду міста Києва № 910/7449/17 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 року.

2. Зупинити провадження у справі № 910/6570/18 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи господарського суду міста Києва № 910/7449/17 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 у даній справі.

3. Зобов'язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/6570/18, надавши суду відповідні письмові докази.

Ухвала набирає законної сили 22.06.2018 року та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя М.М.Якименко