ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р.Справа № 922/855/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківського державне авіаційне виробниче підприємство, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд", м. Харків
про стягнення 332 183,95 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Варнавської Г.Ю. довіреність №305-1 від 02.01.2018р.;

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківське державне авіаційне виробниче підприємство (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс "Моноліт", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 332183,95 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору купівлі - продажу майнових прав на квартири, що був укладений між позивачем та відповідачем. Також, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2018р. у справі №922/855/18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Підготовче засідання призначено на "26" квітня 2018 р. о (об) 10:20.

Представник позивача у судовому засіданні 26.04.2018р. підтримав клопотання, що подане разом із позовною заявою, про залучення до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.04.2018р. клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судом задоволено. Залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд". Підготовче засідання у справі №922/855/18 відкладено на "21" травня 2018р. о 10:15.

Відповідачу у справі та третій особі судом було надано строк на подання до суду відзиву на позовну заяву та письмових пояснень щодо своєї позиції по справі відповідно, проте ані відповідачем у справі, ані третьою особою, письмових пояснень та відзиву на позовну заяву надано не було.

У судовому засіданні 21.05.2018р. відбулося підготовче засідання за правилами встановленими статтями 196-205 ГПК України, судом з'ясовано всі питання на стадії підготовчого провадження та згідно п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України, відсутність пояснень з боку відповідача та третьої особи, постановлено ухвалу, що занесено до протоколу судового засідання: про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.06.2018р. о 10:15.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судові засідання, що відбувались 26.04.2018р., 21.05.2018р., 04.06.2018р., 18.06.2018р. не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення ухвал у даній справі повноважному представнику відповідача: про відкриття провадження справі: 10.04.2018р.; про виклик у судове засідання на 21.05.2018р.: 02.05.2018р.; про виклик у судове засідання призначене судом на 04.06.2018р.: 23.05.2018р.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області повернулись ухвали: про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ "Харківбудтрейд" від 26.04.2018р.; про повідомлення про судові засідання, що відбувались: 04.06.2018р. та 18.06.2018р., що були направлені третій особі на адресу його місцезнаходженням відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61052, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, але не були отримані третьою особою та повернуті "Укрпоштою" до суду із довідкою в якій зазначено причину повернення: інші причини, що не дали змоги виконати обов'язку щодо пересилання поштового відправлення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Таким чином, виходячи з тлумачення норми ст. 13 ГПК України суд створив сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.02.2009р. між Харківським державним авіаційним виробник підприємством (далі по тексту - позивач) та ТОВ "Моноліт" "Будівельний Альянс" (далі по тексту - відповідач) укладено договір №568/М купівлі-продажу майнових прав на квартири.

06.08.2010р. внаслідок реорганізації ТОВ "Моноліт" "Будівельний Альянс" шляхом виділення правонаступником прав та обов'язків у зобов'язані за договором №568/М від 16.02.2009 р. став ТОВ "Будівельний Альянс" "Моноліт".

Згідно п. 1.2 договору, продавець зобов'язується передати покупцю майнові права на 5 (п'ять) квартир, що знаходяться у житловому будинку по вул. Заліська, 5 в м. Харкові.

Додатковою угодою №1 від 19.11.2009р. до договору сторонами було погоджено, що покупцеві будуть передані майнові права на 3 (три) квартири за адресою: м. Харків, вул. Заліська, 5 та 2 (дві) квартири за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 61. Вартість майнових прав на квартири становить 1 597 360,45 грн.

Пунктом 1.3, 3.1.1 зазначеного договору передбачено, що після сплати першого етапу вартості майнових прав на квартири, сторони підписують акт приймання передачі майнових прав на всі квартири. Даний акт підписується сторонами протягом п'яти календарних днів з моменту отримання продавцем суми першого етапу оплати.

Відповідно п. 2.2 додаткової угоди №1 до договору №568/м (далі по тексту - договір) від 19.11.2009р. графік оплати першого етапу встановлено до 10.07.2009р. у розмірі 1 131 053,50 грн. в розмірі 466 306,95 до 21.12.2009р.

15.12.2009р. товариство з обмеженою відповідальністю "Моноліт будівельний альянс" на підставі ст. 512-519 ЦКУ відступило право вимоги в сумі 467022,45 грн. новому кредитору ТОВ "Харківбудтрейд".

П. 3.1.1 договору зобов'язує продавця після сплати покупцем першого етапу оплати, передати останньому права на всі квартири, про що скласти та надати для підписання покупцю акт приймання-передачі.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору позивачем платіжними дорученнями від 18.03.2009р. №561, від 20.05.2009р. №1098, від 26.05.2009р. №1169, від 07.07.2009р. №1731, від 10.07.2009р. №1888, від 04.06.2009р. №1353, від 18.06.2009р. №1534, від 19.02.2010р. №848, від 28.12.2011р. №771 було оплачено майнові права на квартири в сумі 1 337 891,45 грн.

Проте, позивачу передана відповідачем майнові прав на квартири лише у розмірі 1 005 707,50 грн. за адресою: м. Харків, вул. Заліська, 5, що свідчить про порушення відповідачем у 3.1.1 договору та зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 332183,95 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач листом від 11.04.2016р. №182/1483, від 21.12.2017р. №182/1483 звертався до відповідача з вимогою щодо передачі за актом приймання-передачі оплачених позивачем майнових прав на квартири, та повернення попередньої оплати у розмірі 332 183,95 грн. Проте, відповідач на вимогу позивача не відреагував та суму попередньої оплати позивачу не повернув.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору купівлі - продажу, згідно якого зі ст. 655 ЦКУ, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупці а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 ЦКУ.

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав, суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За договором, що укладений між позивачем та відповідачем з урахуванням додаткової угоди №1 до договору від 19.11.2009р. графік оплати першого етапу встановлено до 10.07.2009р. у розмірі 1 131 053,50 грн. в розмірі 466 306,95 до 21.12.2009р.

Проте в подальшому відповідач відступив право вимоги в сумі 467022,45 грн. новому кредитору ТОВ "Харківбудтрейд", про що було повідомлено позивача, тобто з моменту заміни кредитора у зобов'язанні, з 15.11.2009р. у позивача є обов'язок по оплаті грошових коштів новому кредитору, проте обов'язок за договором про передачу майнових прав на квартири залишився за відповідачем.

Позивачем оплатив майнові права на квартири у розмірі 1337891,45 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями, в тому числі й новому кредитору у розмірі 100000,00 грн.

Проте відповідачем у справі надано позивачу майнові права на суму 1005707,50 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 01.12.2011р. та не спростовано відповідачем у справі.

Як випливає з ч.4 ст. 12, ст. 177 ЦК України, майнові права можуть виступати окремим об'єктом цивільного обороту. А в ст. 190 ЦК України майнові права ототожнені з майном, тому продаж майнових прав може бути оформлений і окремими договором купівлі - продажу (ч.2 ст. 656 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі продажу майнових прав застосовуються за положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих Тобто, за своєю правовою природою спірний договір є договором купівлі - продажу тому в силу вимог ст. 203 ЦК України, його зміст повинен відповідати вимогам глав ЦК України купівля-продаж.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю разі - настання такої умови покупець має право діяти альтернативно або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржник: виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, при чому доведеної до продавця, що було і здійснено позивачем, а саме листами довів до відповідача про необхідність повернення зробленої ним на користь відповідача передплати за договором, а оскільки відповідач не виконав вимоги, позивач вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність зобов'язання по поверненню позивачу попередньої оплати у розмірі 332183,95 грн., хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 332183,95 грн. (сума попередньої оплати) правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Судовий збір у розмірі 4982,75 грн. із врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 29, 42, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельний Альянс «Моноліт» (61052, м. Харків, пров. Мало-Панасівський, 4/7, код ЄДРОПОУ 37190924) на користь Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) суму попередньої оплати у розмірі 332 183,95 грн. та судовий збір у розмірі 4982,75 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Згідно зі ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 25.06.2018 р.

Суддя Ю.В. Светлічний