ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 920/2214/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Білоуса В.В., Жукова С.В.,

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників: ФОП Кулішенко О.О., ТОВ "САТП-15924" - Пономаренка В.П., ОСОБА_7 - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Кулішенко О.О.

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017

у справі № 920/2214/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "САТП-15924", фізичної особи-підприємця Кулішенко Ольги Олександрівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське АТП-15927"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.02.2014 у справі №920/2214/13 відмовлено ТОВ "САТП-15927" та ФОП Кулішенко О.О. у порушенні провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.03.2014 у справі №920/2214/13 ухвалу господарського суду Сумської області від 10.02.2014 у даній справі скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Сумської області на стадію підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.06.2014 порушено провадження у справі №920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927"; визнані вимоги кредиторів ТОВ "САТП-15927", ФОП Кулішенко О.О. до боржника ТОВ "Сумське АТП -15927" в сумі 1 800 481,37грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2014 у справі №920/2214/13 припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи Клочка С.М. на ухвалу господарського суду Сумської області від 24.06.2014 у справі №920/2214/13, яка скасована постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014 з передачею на розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 у даній справі скасовано ухвалу господарського суду Сумської області від 24.06.2014 про порушення провадження у справі №920/2214/13 та відмовлено ТОВ "САПТ-15927" та ФОП Кулішенко О.О. у задоволенні заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2015 у справі №920/2214/13 частково задоволено касаційну скаргу ФОП Кулішенко О.О.; скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду; справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 у даній справі припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Клочка С.М на ухвалу господарського суду Сумської області від 24.06.2014 у справі №920/2214/13 з підстав відсутності у нього права апеляційного оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство.

25.07.2014 ОСОБА_8, який є директором боржника, звернувся до господарського суду Сумської області з заявою про визнання вимог кредитора у справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП 15927" та просив визнати його грошові вимоги у сумі 1 037 104,16грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218 грн. і включити їх як грошові зобов'язання до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Сумське АТП 15927".

Ухвалою господарського суду Сумської області від 19.09.2017 (суддя Соп'яненко О.Ю.) частково задоволено заяву кредитора ОСОБА_8 про визнання вимог кредитора в сумі 1037104,16 грн.; визнано ОСОБА_8 кредитором у справі №920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" з вимогами в сумі 699 420,00грн., які включені до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; 1218 грн. судового збору - до першої черги реєстру вимог кредиторів; в іншій частині в задоволенні заяви ОСОБА_8 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 (колегія суддів: Бородіна Л.І. - головуючий, Сіверін В.І., Тарасова І.В.) ухвалу господарського суду Сумської області від 19.09.2017 скасовано. Провадження у справі № 920/2214/13 припинено.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду апеляційної інстанції, ФОП Кулішенко О.О. звернулася з касаційною скаргою та просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017, а справу № 920/2214/13 повернути до суду апеляційної інстанції на стадію розгляду поданих апеляційних скарг по суті.

Підставами для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник касаційної скарги зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи свою позицію, ФОП Кулішенко О.О. посилається на те, що оскаржуваною постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 по іншому встановлені ті самі обставини, які вже були предметом дослідження та встановлені іншою постановою цього ж суду від 24.03.2014 у даній справі, що є порушенням ст. 35 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

До того ж, на думку скаржника, апеляційний неправильно застосував ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки припинення провадження у справі, це компетенція виключно місцевого господарського суду.

Крім того, заявник касаційної скарги зауважує, що суд апеляційної інстанції ухилився від розгляду апеляційних скарг по суті порушених у них предметів оскарження, і взагалі їх не розглянув.

Клочко С.М. у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти неї та просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 920/2214/13 залишити без змін, а касаційну скаргу ФОП Кулішенко О.О. - без задоволення, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції правильно встановив безпідставність порушення провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927".

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників ФОП Кулішенко О.О., ТОВ "САТП-15924", ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" здійснюється в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Нормами ст. 11 Закону про банкрутство передбачено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема: докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що боржник - суб'єкт підприємницької діяльності (юридична особа або фізична особа - підприємець), неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом. Фізична особа - підприємець є боржником лише за зобов'язаннями, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно, встановлений Законом про банкрутство трьохмісячний строк починає свій відлік після пред'явлення виконавчих документів до виконання до державної виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження.

Саме з цього моменту грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

Як вбачається з матеріалів справи, що розглядається, 23.12.2013 ТОВ "САТП- 15927" та ФОП Кулішенко О.О. звернулися до господарського суду Сумської області зі спільною заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927".

Досліджуючи грошові вимоги ініціюючих кредиторів судами попередніх інстанцій було з'ясовано та встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 06.06.2013 у справі №920/404/13-г стягнуто з ТОВ "Сумське АТП-15927" на користь ФОП Кулішенко О.О. 1 4182 000 грн. поворотної фінансової допомоги, а також 28 764грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 14.08.2013 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Сумської області від 12.07.2013р. №920/404/13.

Одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позов.

Відповідно до ст. 121 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.09.2013 у справі №920/404/13-г, тобто після відкриття виконавчого провадження, затверджено мирову угоду від 29.08.2013 на стадії виконавчого провадження, пунктами 2, 7 якої встановлено, що позивач і відповідач дійшли згоди, що заборгованість у сумі, що визначена в цій мировій угоді, відповідач сплачує протягом 3-х місяців з моменту затвердження мирової угоди господарським судом за рахунок продажу майна підприємства. У випадку невиконання відповідачем мирової угоди ухвала про затвердження мирової угоди має статус виконавчого документа у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження", за яким підлягає до виконання рішення господарського суду Сумської області у справі №920/404/13-г від 06.06.2013р. Ухвала про затвердження мирової угоди дійсна для пред'явлення до виконання протягом року з дати затвердження її судом.

Згідно із п.2 ч. 1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

Пунктом 2 ч.2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема як, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою.

У справі, яка розглядається, апеляційним судом з'ясовано, що зі змісту мирової угоди, яка затверджена ухвалою місцевого господарського суду від 23.09.2013 у справі №920/404/13-г, вбачається, що сторони: ФОП Кулішенко О.О. (позивач) та ТОВ "Сумське АТП-15927" (відповідач) дійшли згоди щодо зміни порядку та строків розрахунків, а саме: визначили строк погашення боргу - три місяці з моменту затвердження мирової угоди, тобто до 23.12.2013.

З матеріалів справи вбачається, що з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Кулішенко О.О. та ТОВ "САТП-5927" звернулись 23.12.2013, тобто в останній день строку, визначеного для добровільного виконання мирової угоди, укладеної між Кулішенко О.О. та ТОВ "Сумське АТП-15927" та затвердженої ухвалою господарського суду Сумської області.

Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, примусового стягнення з ТОВ "Сумське АТП-15927" заборгованості на користь ініціюючого кредитора ФОП Кулішенко О.О. не здійснювалось.

При цьому, апеляційним судом досліджено, що матеріали справи не містять документів, які б свідчили про звернення боржника до органів державної виконавчої служби з примусового виконання ухвали господарського суду Сумської області від 23.09.2013 у справі №920/404/13-г.

Надавши оцінку наведеним обставинам, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що ФОП Кулішенко О.О. не доведено неспроможність боржника ТОВ "Сумське АТП-15927" виконати свої грошові зобов'язання перед ФОП Кулішенко О.О. протягом трьох місяців після настання встановленого строку для їх виконання, відтак, вимоги ФОП Кулішенко О.О. не є безспірними в розумінні ст. 10 Закону про банкрутство, а ТОВ "Сумське АТП-15927" не відповідає всім ознакам боржника, визначеним у ст. 1 Закону про банкрутство.

Разом з тим, як встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, вимоги ТОВ "САТП-15927" обґрунтовані рішенням господарського суду Сумської області від 18.06.2012 у справі №5021/558/12, яким стягнуто з ТОВ "Сумське АТП-15927" на користь ТОВ "Автомайстерня у Євенка" 353 517,37 грн. заборгованості за договором від 02.04.2012 про відступлення права вимоги, а також 7 070,35 грн. судового збору. Крім того, ухвалою господарського суду Сумської області від 05.12.2013 у справі №5021/558/12 замінено у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду від 18.06.2012р. у справі №5021/558/12 стягувача ТОВ "Автомайстерня у Євенка" на правонаступника ТОВ "САТП-15927".

Перевіривши зазначені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що грошові вимоги ТОВ "САТП-15927" в розмірі 354 224,72 грн. також не є безспірними в розумінні ст.10 Закону про банкрутство, оскільки становлять менше трьохсот мінімальних розмірів заробітних плат - 365400,00 (300х1218,00) грн.

Частиною 1 ст. 15 Закону про банкрутство у якості однієї з підстав для повернення без розгляду заяви про порушення справи про банкрутство передбачено не подання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Крім того, згідно ч.7 ст.16 Закону про банкрутство суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону. При цьому, кожна з підстав для відмови у порушенні справи про банкрутство, вказана в ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство, є самостійною.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновком апеляційного суду про те, що судом першої інстанції було безпідставно порушено провадження у даній справі та введено процедуру розпорядження майном, оскільки на час порушення справи про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" були відсутні в сукупності ознаки неплатоспроможності боржника, з якими Закон про банкрутство пов'язує можливість порушення провадження у справі про банкрутство та здійснення подальшого її руху. Відтак, подана заява ініціюючих кредиторів не могла бути підставою для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927".

При цьому, дослідивши обставини справи та надавши їм належну оцінку, апеляційний суд правильно зазначив, що у разі встановлення факту безпідставності порушення справи про банкрутство господарський суд (будь-якої інстанції незалежно від стадії провадження у справі про банкрутство) не позбавлений права припинити провадження у такій справі. У таких випадках, відповідно до ч. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Аргументи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм ст.35 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, передбачене наведеною нормою звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися господарським судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

При цьому, колегія суддів зауважує, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Відтак, оцінка обставин даної справи, зроблена Харківським апеляційним судом у постанові від 24.03.2014 не підставою звільнення від доказування в розумінні ст. 35 ГПК України (в зазначеній редакції).

Враховуючи викладене, виходячи з аналізу наведених норм, встановлених судами обставин справи та з огляду визначені ст. 300 ГПК України межі перегляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції правильно скасував ухвалу місцевого господарського суду та дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі № 920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927", як безпідставно порушеного.

При цьому, слід зазначити, що матеріали справи свідчать про те, що апеляційний господарський суд відповідно до ст. ст. 47, 43 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації") повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відтак, наведені ФОП Кулішенко О.О. у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вони не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, а колегія суддів не встановила фундаментальних порушень судом апеляційної інстанції при розгляді питання щодо наявності підстав для порушення провадження у справі № 920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" за заявою ТОВ "САТП-15927" та ФОП Кулішенко О.О.

Водночас, колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Клочко С.М. у відзиві на касаційну скаргу, оскільки вони ґрунтуються на встановлених у справі фактичних обставинах та нормах чинного законодавства.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 920/2214/13 прийнята судом у відповідності до фактичних обставин та у відповідності до вимог матеріального права і процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) покладаються на ФОП Кулішенко О.О.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Кулішенко О.О. залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 у справі № 920/2214/13 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.