номер провадження справи 14/96/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2018 Справа № 908/2394/16

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Проскуряков К.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" від 15.02.2018 р. про відвід судді Сушко Л.М. у справі №908/2394/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (69032 м. Запоріжжя, Південне шосе, б. 15)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" (69032 м.Запоріжжя, Південне шосе, б. 15)

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд державного майна України (адреса - 01133, м. Київ, вул. Кутузова, б. 18, к. 9)

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про визнання недійсним договору позики

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Сушко Л.М. перебуває справа № 908/2394/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1 - Фонд державного майна України, 2 - ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 28.11.2016 р. (суддя Сушко Л.М.) зупинено провадження у справі № 908/2394/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" про визнання недійсним договору позики до закінчення перевірки Управлінням Служби безпеки України в Запорізькій області. Ухвалено надіслати матеріали до органу досудового розслідування - Управління Служби безпеки України в Запорізькій області для проведення перевірки обставин, викладених в даній ухвалі.

19.02.2018 р. до господарського суду Запорізької області від ТОВ "Запоріжалюмінторг" надійшла заява від 15.02.2018 р. про відвід судді Сушко Л.М., яку подано з тих підстав, що 22.12.2017 р. відповідачем подано клопотання про поновлення провадження у справі. Відповідно до п. 9 Розділу 9 ГПК України, справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності редакцією ГПК України від 15.12.2017р., розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. 18.01.2018р. суддя Сушко Л.М. без поновлення провадження та виходу до нарадчої кімнати розглянула клопотання та постановила ухвалу про відмову у задоволенні клопотання. Тобто, провадження у справі було зупинено на час розгляду клопотання та суддя Сушко Л.М. розглянула клопотання без проведення судового засідання, заслуховування думки сторін та без здійснення виходу до нарадчої кімнати. Отже, вказані дії судді Сушко Л.М., на думку заявника, свідчать про умисне та безпідставне затягування строків справи, що порушує ст.ст. 227-230 ГПК України, ст. 195 ГПК України, а також ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вважає, що суддею Сушко Л.М. завідомо порушено норми процесуального права та винесено завідомо неправосудне рішення, оскільки суддя Сушко Л.М. відмовила у поновленні провадження у справі № 908/2394/16 з порушенням порядку постановлення ухвали та норм процесуального права, що свідчить про її упередженість та необ'єктивність до розгляду справи №908/2394/16, та у зв'язку з чим суддя Сушко Л.М. підлягає відводу.

Ухвалою суду від 15.06.2018 р. (суддя Сушко Л.М.) передано заяву про відвід на автоматичний розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2018 р. заяву про відвід судді Сушко Л.М. у справі №908/2394/16 передано для розгляду судді Проскурякову К.В.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Судом встановлено, що за наслідком розгляду клопотання ТОВ "Запоріжалюмінторг" про поновлення провадження у справі суддею Сушко Л.М. було прийнято ухвалу від 18.01.2018 р., якою відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки на час її прийняття підстави, що зумовили зупинення провадження у справі №908/2394/16 не усунуто.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2018 р. у справі №908/2394/16 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ТОВ "Запоріжалюмінторг" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 18.01.2018 р., повернувши її заявникові у зв'язку із тим, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2018 р. клопотання ТОВ "Запоріжалюмінторг" про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено ТОВ "Запоріжалюмінторг" строк на касаційне оскарження, відмовлено у клопотанні про передачу справи №908/2394/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду; відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №908/2394/16 за касаційної скаргою ТОВ "Запоріжалюмінторг"; касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі оригінал квитанції №13 від 07.03.2018 р. на суму 1 770,00 грн.) повернуто заявнику у зв'язку з тим, що відсутні підстави вважати, що касаційна скарга позивача є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Стаття 1291Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ГПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що заявником у вказаному клопотанні фактично висловлено свою незгоду з ухвалою суду від 18.01.2018 р. про відмову в поновленні провадження у справі №908/2394/16, прийнятою, на його думку, суддею Сушко Л.М. в порушення норм процесуального права та зроблено висновок про винесення завідомо неправосудного рішення.

Проте, ухвала суду від 18.01.2018 р. в апеляційному або касаційному порядку не скасована, а отже є чинною.

Крім того, в ухвалі Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2018 р. у справі №908/2394/16 було роз'яснено заявнику, що свою незгоду з діями суду першої інстанції при винесенні спірної ухвали заявник не позбавлений права викласти у апеляційній скарзі на майбутнє остаточне судове рішення по справі у разі його оскарження.

Таким чином, вдаючись до оцінки процесуальної дії судді заявник фактично перебрав на себе функцію судів апеляційної та касаційної інстанцій, що є неприпустимим в силу статті 124 Конституції України, згідно з якою правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Підстави для відводу судді визначені в статті 35 ГПК України, у якій передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, наведені заявником доводи щодо порушення, на його думку, суддею Сушко Л.М. норм процесуального права самі по собі не свідчать про будь-яке упередження судді, а також заявником не надано суду належних та допустимих доказів наявності будь-яких ознак упередженості або необ'єктивності в діях судді Сушко Л.М. при винесенні ухвали від 18.01.2018 р., а також інших обставин, передбачених ст. 35 ГПК України для відводу судді.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява від 15.02.2018 р. про відвід судді Сушко Л.М. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжалюмінторг" від 15.02.2018 р. про відвід судді Сушко Л.М. у справі №908/2394/16 відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до статті 255 ГПК України не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

3. Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя К.В.Проскуряков