ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.06.2018 Справа №905/680/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

секретар судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали

за позовом: Керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 Донецької області (адреса: 87541, Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Меотиди, буд 1) в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради (Ідентифікаційний код 23599040, адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 25),

до відповідача: Приватного підприємства Альтаир Плюс (ідентифікаційний код 30364488, адреса: 87545, Донецька область, м. Маріуполь. вул. Пашковського, буд. 64 А),

про: стягнення 12 353,14 грн., дострокове розірвання договору та зобовязання повернути приміщення, -

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 службове посвідчення;

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту міського майна Маріупольської міської ради звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства Альтаир Плюс, в якому просить:

1) стягнути з відповідача на користь Департаменту міського майна Маріупольської міської ради 12 353,14 грн., з яких: 10 834,13 грн. основна заборгованість, 1519,01 грн. пеня;

2) розірвати договір № 1286 О від 03.02.2012 про довгострокову оренду нежитлового приміщення площею 84,10 кв.м. за адресою: 87, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Пашковського, 64а, яке складається з прибудови Літ.А1-2 до багатоквартирного будинку Літ.А-9, загальною площею 84,10 кв.м., а саме: з Літ.А1-2, приміщення № 1, кімнати 92-96, 65а, прибудова, для використання під їдальню;

3) зобовязати Приватне підприємство Альтаир Плюс повернути Департаменту міського майна Маріупольської міської ради за актом прийому-передачі нежитлове приміщення вартістю 92295 грн., яке складається з: прибудови Літ.А1-2 до багатоквартирного будинку Літ.А-9, загальною площею 84,10 кв.м., розташоване за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Пашковського, буд.64а, на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні міської ради, а саме: з Літ.А1-2, приміщення № 1, кімнати 92-96, 65а, прибудова для використання під їдальню.

Ухвалою суду від 12.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/680/18; визначено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 16.05.2018; визначено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), що підтверджують доводи відповідача, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 08.05.2018. Копію відзиву на позовну заяву і всі додані до нього докази направити позивачу, докази направлення надати суду у вказаний строк; явку представників сторін у судове засідання визнано не обовязковою.

15.05.2018 від відповідача надійшов у тому числі й відзив б/н від 08.05.2018 на позовну заяву, за змістом якого відповідач з посиланням на ст.6, 7, 13, 131-1, ч.1, ч.3 ст.143 Конституції України, п.3 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України, абз.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» вважає, що представництво прокурором в суді інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування можливе виключно у випадках, коли предмет спору походить від делегованих органу місцевого самоврядування повноважень органів виконавчої влади. Оскільки управління майном, що перебуває у комунальній власності належить до власних повноважень органів місцевого самоврядування, то захист інтересів органу місцевого самоврядування або відповідної територіальної громади у спорах, повязаних з управлінням комунальним майном, не відноситься до інтересів держави. Відтак, на переконання відповідача, прокурор не має повноважень звертатись до суду з позовними заявами у спорах, що виникають з договорів оренди комунального майна, що є підставою для залишення позовної заяви без руху з наступним поверненням заявнику згідно п.4 ч.5 ст.174, ч.11 ст.176, ч.5 ст.162 ГПК України.

Щодо позовної вимоги про сплату заборгованості зазначає, що не заперечує проти наявності у нього перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором №1286 О від 03.02.2012 в сумі 10 834,13 грн.

Разом з цим, проти задоволення позовної вимоги про розірвання договору №1286 О від 03.02.2012 на довгострокову оренду нежитлового приміщення та про зобов"язання повернути орендоване нежитлове приміщення позивачу заперечує. Звертає увагу суду на те, що строк дії договору, що є предметом розгляду у цій справі, спливає 30.09.2018. Обов"язок відповідача повернути орендоване майно позивачеві у випадку розірвання договорору прямо встановлений як законом так і самим договором та відсутні жодні підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання цього обов"язку, тому нема необхідності у додатковому (до закону та договору) зобов"язанні відповідача повертути майно. Відповідач вважає, що позовні вимоги про розірвання договору та зобов"язання повернути майно дублюють одне інше, відтак у висуненні прокурором позовної вимоги про зобов"язання відповідача повернути орендоване майно вбачається невірно обраний спосіб судового захисту.

Просить у разі задоволення позовної заяви в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати та розірвання договору №1286 О від 03.02.2012 відстрочити виконання рішення до 30.09.2018. На переконання відповідача, таке відстрочення надасть відповідачу можливість сформувати обґрунтовану пропозицію щодо погашення заборгованості, узгодити з позивачем умови мирного вирішення спору, а також забезпечить збереження орендованого майна, не завдавши при цьому жодної шкоди інтересам позивача та територіальної громади м.Маріуполя.

До означеного відзиву додано документи, наведені у переліку.

Ухвалою суду від 16.05.2018 підготовче засідання відкладено на 11.06.2018; визначено прокурору та Департаменту міського майна Маріупольської міської ради строк для надання суду відповіді на відзив до 06.06.2018. Копію відповіді на відзиви на позовну заяву і всі додані до неї докази направити відповідачу, докази направлення надати суду у встановлений строк; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

21.05.2018 від Департаменту міського майна Маріупольської міської ради через канцелярію суду отримано відповідь №2335/2018 від 12.05.2018 на відзив на позовну заяву, відповідно до якої останній підтримує позовні вимоги та просить задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на приписи ст.10, 18, 19, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.615, 651, 785 Цивільного кодексу України, п.8.3, п.4.2. і), п.8.6 в) договору оренди.

З посиланням на п.2 ст.121 Конституції України, ст.2 ГПК України, п.31 ст.26, ст.29, п.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.1.1, п.2.1 Положення про Департамент міського майна Маріупольської міської ради вважає посилання відповідача на те, що у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з відповідною заявою помилковим.

До означеної відповіді на відзив додано копію довіреності на представника позивача та докази направлення такої відповіді на відзив іншим учасникам процесу.

07.06.2018 від представника прокуратури через канцелярію суду отримано відповідь №01 61 2487вих. 18 від 05.06.2018 на відзив, згідно якої останній позовну заяву підтримує в повному обсязі, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Зазначає, що підстави для залишення позовної заяви без руху, у звязку з тим, що позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності відсутні.

Зауважує на тому, що договором не передбачено відстрочення виконання своїх зобовязань, у випадку виникнення непередбачених обставин у сторін.

Так, факти, якими відповідач обґрунтовує неможливість своєчасної сплати орендної плати, не можуть бути взятими до уваги, оскільки ніяких змін та доповнень до договору з моменту його укладання не вносилось, у звязку з чим, викладені обставини не можуть бути визнані поважними для несплати орендної плати відповідачем.

Підкреслює, що факт невиконання відповідачем своїх обовязків за договором підтверджується наступними матеріалами: претензією №36 60385 36.1 від 19.10.2017 та розрахунком заборгованості №270/1 від 15.03.2018.

Зважаючи на той факт, що період заборгованості зі сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням ПП «Альтаир Плюс» складає більше 1 року 6 місяців, виникають сумніви щодо можливості подальшого існування договірних відносин з відповідачем, та запобігання утворенню нової заборгованості.

На переконання прокуратури, вимога повернути нежитлове приміщення виникає із договірних відносин та вимог Закону, та виступає гарантією швидкого повернення майна орендодавцю.

В судове засідання, що відбулось 11.06.2018, прокурор зявився, підтримав позов.

Департамент міського майна Маріупольської міської ради та Приватне підприємство Альтаир Плюс своїх представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у справі відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Судом відхилено клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви прокурора.

Згідно ч 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, ч. 4. ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Підсумовуючи зазначене вбачається, що Законом України «Про прокуратуру» передбачені наступні повноваження прокурора щодо представництва в суді: 1) прокурори повинні втручатися лише тоді, коли особи або їхні представники не здійснюють або неналежним чином здійснюють захист (п. 2 ст. 23); 2) виключається представництво держави в окремих випадках (п.3 ст.23) та 3) вимагається обґрунтування підстав для такого представництва (п. 4 ст. 23).

Отже, прокурор може звернутися до суду з позовом лише у випадку відсутності відповідного компетентного органу або нездійснення чи неналежного здійснення останнім чи іншим субєктом відповідних владних повноважень. При цьому прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав такого представництва та надати докази на підтвердження того, що він попередньо повідомляв про це відповідні компетентні органи, які мали б самостійно захищати інтереси держави.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовної заяви та відповіді на відзив, маючи відповідні повноваження, а саме: право від імені та в інтересах територіальної громади та від свого імені, самостійно укладати договори, набувати майнових та немайнових прав та нести обов"язки, виступати позивачем та відповідачем у судах, станом на 05.03.2018 Департамент міського майна Маріупольської міської ради не звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача плати за оренду нежитлового приміщення, що свідчить про невиконання Департаментом міського майна Маріупольської міської ради захисту законних інтересів територіальної громади та держави, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Несплата до місцевого бюджету орендної плати за користування комунальним майном позбавляє конкретну територіальну громаду правомочностей власника одержувати надходження до відповідного бюджету в тому обсязі, який дозволяє забезпечити функціонування і життєдіяльність відповідної територіальної громади та держави в цілому. В цьому контексті в сфері бюджетних правовідносин важливу роль відіграває принцип цільового використання бюджетних коштів в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Звернення керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 2 до суду з вимогами про стягнення заборгованості з орендної плати за невикористання нежитлового приміщення комунальної власності, розірвання договору та повернення приміщення до комунальної власності, є задоволенням насамперед суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - своєчасного надходження коштів до бюджету для їх подальшого цільового використання Маріупольською місцевою радою, а також захист суспільних інтересів загалом для задоволення відповідних потреб територіальної громади та суспільства. Суспільний, публічний інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині забезпечення своєчасного наповнення бюджету, захист порушеного права шляхом перерахування орендарем грошових коштів до місцевого бюджету Маріупольської міської ради для їх використання за цільовим призначенням, що незаконно не надійшли до власності територіальної громади вказаної ради, всупереч вимогам бюджетного законодавства та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Суд вважає, що "інтереси держави" (як загальне поняття) є комплексом прав та законних інтересів як в цілосу держави Україна (або народу України), так і інтереси окремої теиторіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - "інтереси держави", про які зазначається у ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

На виконання ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" керівником Маріупольської місцевої прокуратури № 2 спрямовувалось відповідне повідомлення Департаменту міського майна Маріупольської міської ради про звернення до суду з цим позовом, наявне в матеріалах справи.

Отже, прокурором доведено факт не здійснення ефективного захисту Департаментом міського майна Маріупольської міської ради інтересів територіальної громади м. Маріуполя, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Враховуючи, що у підготовчому засіданні остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, з"язовано заперечення проти позовних вимог, визначено обставини справи, які підлягають встановленню та зібрано відповідні докази; враховуючи встановлені частиною третьою статті 177 Господарського процесуального кодексу України строки проведення підготовчого провадження та досягнення мети такого підготовчого провадження, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.177, п.3 ч.2 ст.185, ст.ст.233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження у справі №905/680/18.

Призначити розгляд справи по суті на 27.06.2018 о 15:15 год., яке відбудеться у приміщенні суду, кімната №318 (конкретний зал судового засідання буде визначений у день розгляду справи).

Явка представників сторін у судове засідання не є обовязковою.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua

Суддя Н.В. Величко