ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2018 р.Справа № 922/1178/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-фарм", м. Київ
до Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 30", Харківська область м. Південне
про стягнення 47514,23 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № б/н від 21.05.18р;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

02.05.18р. позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Людмила-фарм" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства охорони здоров'я "Центральна районна аптека № 30" про стягнення заборгованості за договором поставки № 21/16 від 17.02.16р. в сумі 47514,23 грн., з яких: 40000,00 грн. - основний борг, 6103,82 грн. - інфляційні втрати та 1410,41 грн. 3% річних.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.18р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 22.05.18р. об 11 годині 00 хвилин за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.05.2018 року розгляд справи було відкладено на 12.06.2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні 12.06.2018 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за договором поставки № 21/16 від 17.02.16р. та не оплатив поставлений товар у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 47514,23 грн., з яких: 40000,00 грн. - основний борг, 6103,82 грн. - інфляційні втрати та 1410,41 грн. 3% річних.

Представник відповідача в судове засідання 12.06.2018 року не з`явився, відзиву на позов не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, про що свідчить відмітка про направлення ухвали суду від 04.05.2018 року та ухвали суду від 21.05.2018 року на адресу відповідача вказану у позові та яка співпадає з адресою, зазначеною у Витягу з ЄДРПОУ. Крім того на адресу суду повернулись ухвали суду від 04.05.2018 року з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", які направлялись на поштову та юридичну адресу відповідача відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку відповідача в судове засідання обов'язковою, суд дійшов висновку про те, що його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

17.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Людмила-Фарм" (позивач) та Комунальним підприємством охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 30" (відповідач) було укладено договір поставки № 21/16, у відповідності до умов якого позивач зобов`язується поставити та передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити продукти лікувального харчування (товар).

Відповідно до п. 3.1 та п. 3.2 договору, товар поставляється партіями відповідно до погодженого позивачем замовлення відповідача. Позивач поставляє товар за адресою: м. Харків, вул. Вишнева, 5, на умовах DDP, які визначені Міжнародними правилами щодо тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" ( в редакції 2000 року).

Відповідно до п. 3.3 договору, датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами, що засвідчує прийняття товару відповідачем від позивача.

Пунктом 6.2 договору, передбачено, що ціна по кожному найменування і на кожну партію товару вказується у видаткових накладних на кожну партію товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання та поставив відповідачу товар на загальну суму 242266,24 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані обома сторонами та наявні в матеріалах справи, а саме:

- видаткова накладна № ЛФН-000237 від 09.03.2016 року на загальну суму 4450,56 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000259 від 14.03.2016 року на загальну суму 7417,60 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000443 від 14.04.2016 року на загальну суму 5934,08 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000448 від 18.04.2018 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000510 від 25.04.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000550 від 05.05.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000709 від 31.05.2016 року на загальну суму 15400,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000853 від 22.06.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-000888 від 29.06.2016 року на загальну суму 7470,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001066 від 25.07.2016 року на загальну суму 9960,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001219 від 29.08.2016 року на загальну суму 7470,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001247 від 31.08.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001330 від 12.09.2016 року на загальну суму 9156,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001416 від 21.09.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001440 від 27.09.2016 року на загальну суму 9960,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001527 від 10.10.2016 року на загальну суму 9156,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001627 від 24.10.2016 року на загальну суму 7470,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001672 від 28.10.2016 року на загальну суму 5440,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001819 від 16.11.2016 року на загальну суму 12450,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001858 від 21.11.2016 року на загальну суму 9156,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001887 від 24.11.2016 року на загальну суму 22194,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001903 від 28.11.2016 року на загальну суму 41430,00 грн.;

- видаткова накладна № ЛФН-001940 від 05.12.2016 року на загальну суму 25112,00 грн.;

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач в свою чергу не в повному обсязі розрахувався за поставлений позивачем товар, а здійснив часткову оплату в сумі 202266,24 грн., що підтверджується платіжними дорученнями про перерахування коштів, які наявні в матеріалах справи, а саме:

- Банківською випискою від 06.04.2016 про сплату 4 450,56 грн.;

- Банківською випискою від 13.04.2016 про сплату 7 417,60 грн.;

- Банківською випискою від 17.05.2016 про сплату 11 374,08 грн.;

- Банківською випискою від 27.05.2016 про сплату 5 439,08 грн.;

- Банківською випискою від 07.06.2016 про сплату 5 440,92 грн.;

- Платіжним дорученням № 871 від 30.06.2016 на суму 5 400,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 918 від 08.07.2016 на суму 10 000,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 942 від 18.07.2016 на суму 5 439,97 грн.;

- Платіжним дорученням № 1044 від 04.08.2016 на суму 7 470,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1219 від 05.09.2016 на суму 9 960,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1409 від 07.10.2016 на суму 5 440,00грн.;

- Платіжним дорученням № 1425 від 11.10.2016 на суму 7 470,03 грн.;

- Платіжним дорученням № 1479 від 21.10.2016 на суму 9 156,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1489 від 26.10.2016 на суму 5 440,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1542 від 04.11.2016 на суму 9 960,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1603 від 15.11.2016 на суму 9 156,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1647 від 23.11.2016 на суму 7 470,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1696 від 30.11.2016 на суму 5 440,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1769 від 15.12.2016 на суму 12 415,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 1831 від 28.12.2016 на суму 43 800,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 229 від 17.02.2017 на суму 9 127,00 грн.;

- Платіжним дорученням № 238 від 20.02.2017 на суму 5 000,00 грн.

Таким чином заборгованість відповідача за поставлений товар становить 40000,00 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та доказів сплати заборгованості не надав.

В матеріалах справи відсутні докази погашення заборгованості відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 17.02.2016 року в розмірі 40000,00 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованих позивачем 1410,41 грн. 3% річних та 6103,82 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення 1410,41 грн. 3% річних та 6103,82 грн. інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріалами справи, вірно нараховані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 549, 611, 612, 623-629, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-фарм" () до Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 30" () задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства охорони здоров`я "Центральна районна аптека № 30" (62461, Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Комсомольська, буд. 48, п/р 4278 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Людмила-фарм" (03057, м. Київ, вул. Зоологічна, 5/1, літ. А, п/р 9600 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) 40000,00 грн. основної заборгованості, 6103,82 грн. інфляційних втрат, 1410,41 грн. 3% річних та 1762,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 14.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_2