ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/3462/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О.О. Мамалуй - головуючий, Л.В. Стратієнко, І.В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - Н.С. Руденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Ренесанс"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2018р.

у складі колегії суддів: В.М. Головей - головуючий, Н.М. Принцевська, Г.П. Разюк

за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Разумовська 10/12"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Ренесанс"

про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: Крись Ю.О.

від відповідача: не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ОСББ "Разумовська 10/12" звернулося до господарського суду з позовом ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" про визнання недійсним договору на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-11 від 01.08.2011р., та зобов'язання відповідача передати вказаний будинок в управління ОСББ шляхом створення комісії щодо визначення технічного стану об'єкта та складання акта приймання-передачі об'єкта в управління відповідно до вимог п. 2.1 ст. 2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009р. №13 з передачею оригіналів усієї документації, визначеної у п. 1.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №75 від 17.05.2005р. та п. 2.2 ст. 2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених вищевказаним наказом №13 від 02.02.2009р., зокрема, перелічених в позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що спірний договір зі сторони ОСББ "Разумовська 10/12" було підписано з перевищенням повноважень, за відсутності рішень загальних зборів ОСББ щодо прийняття будинку на баланс ОСББ.

За доводами позивача спірний договір спрямований на обмеження прав ОСББ, оскільки його укладено терміном на 10 років, при цьому п. 7.2.5 договору передбачено, що одностороння відмова від договору допускається лише за умови гибелі майна, зазначеного у п. 1.1 договору.

Також, позивач стверджує, що ОСОБА_6 безпідставно передала відповідачу усі належні ОСББ "Разумовська 10/12" документи на будинок, які необхідні для управління останнього та відповідач продовжує утримувати у себе вищевказані документи, чим перешкоджає здійсненню ОСББ своїх прав на будинок.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Справа господарськими судами розглядалася неодноразово.

За результатами нового розгляду рішенням господарського суду Одеської області від 13.11.2017р. у справі №916/3462/16 у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд, посилаючись на ст. ст. 203, 215 ЦК України, виходив із того, що станом на день укладення спірного договору ОСОБА_6 була головою правління ОСББ і мала право на підписання договорів.

Також суд вказав, що укладення договору до моменту переходу майна на баланс позивача не є підставою його недійсності з огляду на п. 8.4 договору, за яким майно передається виконавцю для надання послуг з моменту підписання акта прийому-передачі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2018р. у справі №916/3462/16 рішення місцевого господарського суду скасовано, позов задоволено, визнано недійсним договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-11 від 01.08.2011р., укладений між ОСББ "Разумовська 10/12" та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс". Зобов'язано ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" здійснити передачу багатоквартирного будинку 10/12 по вул. Разумовська в м. Одеса в управління ОСББ "Разумовська 10/12" шляхом створення комісії щодо визначення технічного стану об'єкта та складання акту приймання-передачі об'єкта в управління відповідно до вимог п. 2.1 ст. 2 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009р. №13 з передачею оригіналів усієї документації, визначеної у п. 1.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №75 від 17.05.2005р. та п. 2.2 ст. 2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених вищевказаним наказом №13 від 02.02.2009р., а саме: 1) щодо технічного стану об'єкта, в тому числі: план земельної ділянки з усіма будинками і спорудами, що на ній розташовані, виготовлений відповідно до вимог Інструкції топографічного знімання у масштабі 1:5000, 1:2000,1:1000 та 1:500; паспорт земельної ділянки; технічний паспорт на багатоквартирний житловий будинок; проектно-кошторисну документацію та виконані креслення на будинок; схеми внутрішньобудинкових мереж холодного та гарячого водопостачання, водовідведення, опалення, тепло-газо-, електропостачання, тощо; акт державної комісії про приймання житлового будинку в експлуатацію; акт технічного стану об'єкта на момент приймання-передачі; акти приймання-передачі жилого будинку в управління; виконавчі креслення контурів заземлення; паспорти котельного господарства, котлові книги вбудованої котельні; - паспорти ліфтового господарства; кошториси, описи робіт на поточний і капітальний ремонт; акти технічних оглядів; журнали заявок жителів; протоколи вимірювань опору електромереж; протоколи вимірювань вентиляції; акти виконаних робіт (з 01.08.2011р. по теперішній час); журнали обліку в місцях загального користування електро-, водо-, газопостачання; документацію по системі пожежогасіння та димовидалення будинку; 2) щодо бухгалтерського обліку, фінансової та передбаченої законодавством звітності за об'єктом (з 01.08.2011р. по теперішній час); 3) щодо обліку мешканців багатоквартирного будинку, а також власників, співвласників окремих приміщень будинку, які у ньому не мешкають; 4) щодо правовідносин з юридичними особами та фізичними особами у сфері надання та оплати житлово-комунальних послуг (договори із мешканцями будинку про надання житлово-комунальних послуг, із виробниками про умови надання житлово-комунальних послуг (у разі, якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг); 5) щодо планових заходів за попередній та на поточний рік, необхідних для утримання будинку відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та для забезпечення належного технічного стану будівельних елементів, конструкцій та мереж будинку; 6) іншу документацію на будинок.

Апеляційний господарський суд виходив із того, що в порушення статуту ОСББ та п. 2 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 р. №1521, загальні збори ОСББ "Разумовська 10/12" щодо прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання, не скликалися та не проводилися. Акт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 05.08.2011 р. між замовником будівництва ПП "Старокінний" та ОСББ "Разумовська 10/12" був підписаний колишньою головою ОСББ ОСОБА_6 без відповідного рішення загальних зборів. Крім того, на момент укладення оскарженого договору будинок на балансі ОСББ "Разумовська 10/12" ще не перебував, у зв'язку з цим, ОСОБА_6 не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на підписання договору станом на 01.08.2011 р.

Господарський суд апеляційної інстанції також вказав на відсутність в матеріалах справи протоколу загальних зборів членів ОСББ про прийняття рішення про форму управління об'єднанням та передачу функцій по управлінню майном житлового комплексу за договором ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс".

Враховуючи, що вимоги про зобов'язання відповідача здійснити передачу спірного будинку в управління ОСББ з передачею оригіналів документації є похідними від вимоги про визнання недійсним договору від 01.08.2011р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення вказаних вимог.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс", не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить постанову господарського суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

Скаржник стверджує про безпідставність визнання договору недійсним, оскільки на момент підписання договору відповідачу не було відомо про відсутність будинку на балансі позивача, крім того в договорі була передбачена відкладальна обставина, на момент якої будинок вже перебував на балансі ОСББ "Разумовська 10/12", а договір було підписано уповноваженими на те особами.

Також зазначає, що відповідно до п. п. 4 п. 4.6 розділу 3 статуту ОСББ в редакції, чинній на момент укладання договору, до компетенції правління об'єднання, зокрема, належить укладання договорів про утримання та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна об'єднання.

У скарзі вказується про схвалення договору, в підтвердження чого в матеріалах справи є низка документів (листи, додаткові угоди, акти тощо).

Скаржник наголошує на тому, що починаючи з моменту підписання акта прийому - передачі майна в експлуатацію (з 08.08.2011р.) і по сьогоднішній день сторони виконують умови даного договору. Таким чином, вважає, що сторони фактично приступили до виконання умов договору, що свідчить про наміри сторін та реальність настання наслідків за правочином.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ОСББ "Разумовська 10/12" не погоджується з її доводами та просить залишити оскаржувану постанову без змін. Викладені у відзиві обґрунтування є аналогічними мотивам постанови апеляційного господарського суду.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

01 серпня 2011р. між ОСББ "Разумовська 10/12" та ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" як виконавцем укладено договір на утримання та експлуатацію будинку, споруд та прибудинкової території №01-08-1, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов'язується за завданням об'єднання надавати послуги щодо утримання та експлуатації будинку, споруд та прибудинкової території, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12, а об'єднання надає право виконавцю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги на умовах цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договір укладено на 10 років та діє з 01.08.2011р. до 01.08.2021р.

Згідно з п. 8.4 договору майно є переданим виконавцю для надання послуг, зазначених у п. 1.1, 1.2 цього договору з моменту підписання акта прийому-передачі майна в експлуатацію.

Договір підписано від ОСББ "Разумовська 10/12" головою правління вказаного ОСББ - ОСОБА_6

05 серпня 2011р. вказаний житловий комплекс, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, 10/12, передано замовником будівництва ПП "Старокінний" на баланс ОСББ "Разумовська 10/12", що підтверджується відповідним актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс.

Згідно з п. п. 4 п. 4.6 розділу 4 статуту ОСББ (в редакції, чинній на момент укладення вищевказаного договору) до компетенції правління об'єднання, зокрема, належить укладання договорів із суб'єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні послуги та інші послуги, укладання договорів про утримання та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна об'єднання з будь-якою фізичною або юридичною особою або договору управління щодо майна об'єднання, здійснення контролю за їх виконанням.

Пунктом 4.7 статуту ОСББ передбачено, що правління об'єднання зі свого складу обирає голову правління і його заступника. Голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів об'єднання та рішень правління, діє без доручення від імені об'єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами об'єднання відповідно до затвердженого кошторису.

6. Норми права, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За положеннями ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів членів об'єднання відноситься, зокрема, затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує визначену в статуті об'єднання.

Частинами 1- 3, 6 ст. 11 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" об'єднання після набуття статусу юридичної особи може: прийняти на власний баланс весь житловий комплекс; за договором з попереднім власником залишити його балансоутримувачем усього житлового комплексу або його частини; укласти договір з будь-якою юридичною особою, статут якої передбачає можливість здійснення такої діяльності, про передачу їй на баланс усього житлового комплексу або його частини. Рішення про прийняття на баланс основних фондів приймається відповідно до цього Закону, інших нормативно-правових актів та статуту об'єднання. Балансоутримувач забезпечує управління житловим комплексом. Передача майна з балансу на баланс відбувається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 р. №1521, (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) загальні збори об'єднання вирішують питання про: прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання; залишення житлового комплексу або його частини на балансі попереднього балансоутримувача (за умови укладення з ним відповідного договору); передачу житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, та укладення з цією юридичною особою відповідного договору.

За п. 7 Порядку датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі.

7. Мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі ст. 300 ГПК України, здійснюється Верховним Судом виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір про визнання правочинів недійсними, має бути встановлена наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним і настання відповідних правових наслідків.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальні збори ОСББ не приймали рішень щодо прийняття житлового комплексу на баланс об'єднання, замовник передав на баланс ОСББ житловий комплекс лише 05.08.2011р., тоді як спірний договір укладений 01.08.2011р. Вказані обставини були встановлені судами на виконання вказівок постанови Вищого господарського суду України від 21.08.2017р. у даній справі, якою направлено справу на новий розгляд. Проте, місцевий господарський суд, встановивши вказані обставини, дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позову.

Встановивши, що на момент укладення спірного договору будинок на балансі ОСББ ще не перебував, апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку, що голова правління ОСОБА_6 не мала права розпоряджатися будинком, а отже не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на підписання договору станом на 01.08.2011р., що згідно зі ст. ст. 203, 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

Враховуючи, що вимоги про зобов'язання відповідача здійснити передачу спірного будинку в управління ОСББ з передачею оригіналів відповідної документації, є похідними від вимоги про визнання недійсним договору від 01.08.2011р., з огляду на норми ст. 216 ЦК України, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку і в частині задоволення цих вимог.

Посилання скаржника на те, що спірний договір підписано уповноваженими на те особами, спростовано встановленими судами обставинами, зокрема, щодо відсутності у ОСОБА_6 права розпоряджатися відповідним майном на момент укладення договору. Таким чином, відкладальна умова щодо передачі майна не може свідчити про наявність повноважень на укладення цього договору.

Доводи скаржника про необізнаність із вказаними обставинами відхиляються Верховним Судом, оскільки відповідач при укладення спірного договору не був позбавлений права вимоги доказів наявності у ОСОБА_6 повноважень та доказів наявності у позивача на балансі відповідного майна.

Посилання скаржника на положення статуту ОСББ з приводу того, що до компетенції правління об'єднання, зокрема, належить укладання договорів про утримання та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна об'єднання, як і посилання на виконання договору, не спростовує того факту, що на момент укладення спірного договору відповідне майно було відсутнє на балансі об'єднання, а тому не могло передаватись на утримання та обслуговування відповідачу.

Аргументи щодо схвалення договору та посилання на наявні в справі докази не приймаються Верховним Судом, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи та не свідчать про неправильне застосування апеляційним судом норм права.

8. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного, Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених господарськими судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Управляюча компанія "Ренесанс" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.03.2018р. у справі №916/3462/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л.В. Стратієнко

Суддя І.В. Ткач