УХВАЛА

м. Київ

13.06.2018Справа № 27/117

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О. розглянувши матеріали господарської справи

за клопотанням Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (03151, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВІННИЦЬКА, будинок 14/39)

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі № 27/117

у справі №27/117

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5)

до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (03151, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВІННИЦЬКА, будинок 14/39)

за участю Військової прокуратури Центрального регіону України

про стягнення 2176709 грн. 87 коп.

представники учасників справи:

від заявника (відповідача): Богайчук Д.О. - за довіреністю № 01 від 03.01.2018 року,

від заявника (відповідача): Івашін Є.В. - за довіреністю № 3 від 04.01.2018 року,

від позивача: не з'явилися;

від прокуратури: Лесько Г.Є. - посвідчення № 034692 від 05.08.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2002 року, позов Львівської державної залізниці задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" 2176709 грн. 87 коп., державне мито у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 69 грн. 00 коп.

20.03.2002 року на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

07.04.2017 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (далі - ДП МОУ "Укрвійськбуд") про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117, в якій заявник просить суд переглянути рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117 та прийняти нове рішення у даній справі, яким у задоволенні позову Львівської державної залізниці відмовити.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу вказану заяву передано на розгляду судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 27/117 (суддя Отрош І.М.) заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117 повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просило ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 27/117 скасувати, а справу № 27/117 разом із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117 за нововиявленими обставинами передати для розгляду по суті до Господарського суду міста Києва.

23.05.2017 року від прокурора відділу організації представництва інтересів громадянина або держави у суді та при виконанні судових рішень військової прокуратури Центрального регіону України надійшла заява в порядку статті 29 Господарського процесуального кодексу України про вступ Військової прокуратури Центрального регіону України у справу № 27/117.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 року здійснено заміну позивача у справі - Львівську державну залізницю (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ) його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - ПАТ "Українська залізниця") (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 року у справі №27/117 ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі №27/117 скасовано, матеріали справи № 27/117 направлено на розгляд до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 року у справі № 27/117 (суддя Отрош І.М.), яка залишена без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 року, відмовлено у прийняті заяви Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі №27/117.

Постановою Вищого Господарського суду України від 04.12.2017 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 року на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.07.2017 року у справі №27/117 господарського суду міста Києва скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для розгляду.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу заяви за нововиявленими обставинами, заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117 передано для розгляду судді Якименко М.М.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суд міста Києва (суддя Якименко М.М.) від 26.01.2018 року прийнято заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" до розгляду та відкрито провадження за нововиявленими обставинами, судове засідання призначено на 27.02.2018 року.

В судовому засіданні 27.02.2018 року представник Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" подав заяву про відвід судді.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 27.02.2018 року зупинено провадження у справі № 27/117 (за заявою ДП МОУ "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" за участю Військової прокуратури Центрального регіону України про стягнення 2176709 грн. 87 коп.) до вирішення питання про відвід судді.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді Якименка М.М. у справі № 27/117 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 01.03.2018 року (суддя Яковенко А.В.) відмовлено Державному підприємству Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" у задоволенні заяви про відвід судді Якименка Миколи Миколайовича від розгляду заяви Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 у справі №27/117 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" за участю Військової прокуратури Центрального регіону України про стягнення 2176709 грн. 87 коп.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 19.03.2018 року поновлено провадження у справі № 27/117, судове засідання призначено на 03.04.2018 року.

У судовому засіданні 03.04.2018 року оголошено перерву до 18.04.2018 року в порядку, передбаченому ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 18.04.2018 року витребувано у Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ):

- належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи розшифрування рядків Балансу (Звіту про фінансовий стан) (додатки з 1 по 27 на 96 арк.), які є невід'ємною частиною передавального акту Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" від 03.08.2015 року (затвердженого Міністерством інфраструктури України 18.08.2015 року), або письмові пояснення з приводу ненадання зазначених документів;

- пояснення щодо того, у якому розмірі заборгованість ДП МОУ "Укрвійськбуд" перед ДТГО "Львівська залізниця" була списана згідно листа ДТГО "Львівська залізниця" від 16.04.2007 року №НЗЕ-10/1368 з обов'язковим посиланням на підстави виникнення такої заборгованості, а також з належними та допустимими доказами, якими підтверджуються такі обставини, або письмові пояснення з приводу ненадання зазначених документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2018 року у зв'язку з витребуванням додаткових доказів розгляд справи відкладено на 16.05.2018 року.

15.05.2018 року через відділ діловодства суду від Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли пояснення у справі №27/117 №ню-954 від 11.05.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2018 року у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних судом документів, враховуючи неявку представників позивача у судове засідання, розгляд заяви відкладено на 05.06.2018 року.

05.06.2018 року в судовому засіданні представником Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" подано клопотання про заміну позивача у справі - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) на Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ).

У судовому засіданні 05.06.2018 року оголошено перерву до 13.06.2018 року.

У судові засідання 05.06.2018 року та 13.06.2018 року з'явилися уповноважені представники заявника (відповідача) та прокурор по справі, представники позивача не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 13.06.2018 року представником відповідача подані письмові пояснення б/н від 13.06.2018 року, в яких Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" підтримує подану заяву та просить їх задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2018 року в задоволенні клопотання відповідача про заміну позивача відмовлено.

В судових засіданнях представник відповідача надав пояснення щодо поданої заяви та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін та розглянувши подану відповідачем заяву, суд дійшов висновку, що заява відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" стосовно того, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Поряд із цим враховуючи приписи статті 320 Господарського процесуального кодексу України на стадії розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановленню підлягають питання: чи існували ті обставини, на які посилається заявник, на момент прийняття рішення, та чи було відомо про наявність таких обставин заявникові.

Згідно з приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.. Тому, виходячи із принципу змагальності господарського процесу, заявник має довести, що обставини, про які він зазначає, як про нововиявлені, існували на момент прийняття рішення від 04.12.2001 року, але про наявність цих обставин йому не було відомо, та й не могло бути відомо. А також заявник має довести істотність зазначених ним обставин для розгляду справи, та чи спростовують ці обставини факти, які були покладені в основу судового рішення.

Судом встановлено, що в обґрунтування поданої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.001 року у справі № 27/117 заявник посилається на те, що 31.03.2017 при ознайомленні з матеріалами справи № 24/612-б-43/234 ним було виявлено копію листа Львівської державної залізниці від 16.04.2007 № НЗЕ-10/1368 про відсутність заборгованості Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" у справі № 27/117, оскільки заборгованість була списана у 2001 році як сумнівна заборгованість за рахунок операційної діяльності. Заявник зазначає, що вказаний лист документально підтверджує відсутність заборгованості Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" перед Львівською державною залізницею, та вказана обставина є істотною і не була та не могла бути відома заявнику на час розгляду справи № 27/117.

Крім того, заявник зазначив, що при розгляді судом справи № 27/117 було не повною мірою досліджено обставини справи, зокрема те, що позивач в порушення законодавства України передав відповідачу (заявнику) прості векселі, емітовані ВАТ "Волинь" та ВАТ "Миколаївцемент", на суму 2500000 грн., що призвело до створення штучної та безпідставної кредиторської заборгованості Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд"

З огляду на вищевикладене заявник стверджує, що факт відсутності у Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" заборгованості у зв'язку з її списанням позивачем у 2001 році як сумнівної є нововиявленою обставиною, яка не була і не могла бути відомою заявнику, та вказана обставина має істотне значення для справи № 27/117, в зв'язку з чим просить суд переглянути рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117 та прийняти нове рішення у даній справі, яким у задоволенні позову Львівської державної залізниці відмовити.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.01.2006 року №80 змінено найменування Львівської державної залізниці на Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця".

Так, згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у відповідності до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" перебуває в стані припинення.

Законом України № 4442-VІ від 23.02.2012 року "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" урегульований особливий порядок утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та пунктом 2 розділу III "Перехідні та прикінцеві положення" вказаного Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до п. 1 наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України № 512-Ц/од - 30.11.2015 року є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 року, одним з яких є Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" ().

Відповідно до пункту 2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735, Товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця". При цьому Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Як свідчать матеріали справи, 21.10.2015 проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ().

В матеріалах справи міститься копія передавального акту Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" від 03.08.2015 року (затверджений Міністерством інфраструктури України 18.08.2015 року), складеного членами комісії з утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та членами комісії Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та згідно якого члени комісії, керуючись статтею 107 Цивільного кодексу України, склали цей акт та підтверджують вартість і склад активів та зобов'язань Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця"; правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" після його реорганізації шляхом злиття переходить до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Таким чином, ПАТ "Українська залізниця" стало правонаступником всіх прав та обов'язків ДТГО "Львівська залізниця".

Отже, приймаючи до уваги наказ Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.01.2006 №80, приписи статті 2 Закону України від 23.02.2012 "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", статті 104 Цивільного кодексу України та постанови КМУ від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", внаслідок здійсненої реорганізації шляхом злиття (на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, у тому числі Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця") правонаступником усіх прав та обов'язків Львівської державної залізниці є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" , в зв'язку з чим ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 року, яка набрала законної сили, здійснено заміну позивача у справі - Львівську державну залізницю (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ) його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ).

Як встановлено судом, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі № 27/117, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2002 року, позов Львівської державної залізниці задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" 2176709 грн. 87 коп., державне мито у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 69 грн. 00 коп.

20.03.2002 на виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили 18.02.2002, видано наказ.

При цьому в зазначеному рішенні досліджено Договір поставки продукції № 162юр від 24.06.201998 року та встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором та, відповідно, наявність заборгованості останнього перед позивачем в сумі 2176709,87 грн.

В матеріалах справи наявна копія листа Львівської державної залізниці від 16.04.2007 № НЗЕ-10/1368 про відсутність заборгованості Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" у справі № 27/117, оскільки заборгованість була списана у 2001 році як сумнівна заборгованість за рахунок операційної діяльності.

При цьому позивачем на вимогу суду долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену копію розшифрування рядків Балансу (Звіту про фінансовий стан) (додатки з 1 по 27 на 96 арк.), які є невід'ємною частиною передавального акту Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" від 03.08.2015 року (затвердженого Міністерством інфраструктури України 18.08.2015 року), в якому відсутня заборгованість Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд".

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.9 закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону права і обов'язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ст. 598 Цивільного кодексу України, ст. 202 Господарського кодексу України). Ці підстави наведено у ст. ст. 599 - 601, 604- 609 ЦК України.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Суд зазначає, що факт списання сумнівної заборгованості не є тотожним факту відсутності заборгованості відповідача.

Так, за визначенням Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 10 "Дебіторська заборгованість", затвердженого наказом Мінфіну від 08.10.99 р. № 237, дебіторська заборгованість - сума заборгованості дебіторів підприємству на певну дату; сумнівний борг - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує невпевненість її погашення боржником; безнадійна дебіторська заборгованість - поточна дебіторська заборгованість, щодо якої існує впевненість про її неповернення боржником або за якою минув строк позивної давності.

Тобто визначальним є впевненість підприємства в неповерненні заборгованості внаслідок закінчення строку позовної давності, ліквідації боржника тощо. Активи підприємства зменшуються на відповідну суму та одночасно зі списанням сумнівної дебіторської заборгованості підприємство зобов'язане відобразити таку суму на позабалансовому субрахунку 071 "Списана дебіторська заборгованість". Отже така дебіторська заборгованість обліковується на такому субрахунку не менше, ніж на три роки з дати списання з метою спостереження за можливістю її стягнення у випадках зміни майнового становища боржника (Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року № 291).

Таким чином, дебіторська заборгованість Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" перед позивачем в сумі 2176709,87 грн. існувала та була списана як сумнівна заборгованість за рахунок операційної діяльності (за рахунок резерву сумнівних боргів), створеного відповідно до облікової політики підприємства, внаслідок неможливості стягнення вказаної суми всупереч вжитим позивачем заходам, що, враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства, відповідно і було відображено в листі Львівської державної залізниці від 16.04.2007 року № НЗЕ-10/1368, на який відповідач посилається як на письмовий доказ, в розумінні ст. 73 ГПК України документально підтверджуючий факт відсутності заборгованості відповідача перед позивачем у справі № 21/117 на момент розгляду її судом та винесення рішення.

В свою чергу, в наданому позивачем передавальному акті з додатками не міститься інформації про дебіторську заборгованість ДП МОУ "Укрвійськбуд" перед ДТГО "Львівська залізниця" позаяк остання списана як сумнівна за рахунок операційної діяльності.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що зазначені в заяві Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" доводи не свідчать про те, що на момент винесення рішення у справі № 21/117 заборгованості відповідача не існувало як такої, що утворилась за рахунок операційної діяльності, отже не можуть бути судом розцінені в якості фактів, які мають значення для правильного вирішення спору у справі № 21/117 і не спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення у вказаній справі.

Таким чином суд приходить до висновку, що Державним підприємством Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" не підтверджено у розумінні ст.320 ГПК України наявність нововиявлених обставин, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні у справі № 21/117, що переглядається, а тому у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 325 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 73-80, 86, 325 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2001 року у справі №27/117.

2. Ухвала набирає законної сили 13.06.2018 року та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 18.06.2018 року.

Суддя М.М. Якименко