ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.06.2018р. Справа № 905/3593/15

Господарський суд Донецької ї області у складі судді Лейби М.О., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/530-1290 від 01.06.18р.

на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києв Вольф Тетяни Леонідівни під час виконання судового рішення у справі №905/3539/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Совлад», м.Київ

до відповідача Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 19191,70грн.

За участю представників:

від позивача (стягувача): не з'явився

від боржника: Цеваліхіна Я.І. за довіреністю

приватний виконавець: не з'явився

07.06.18р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/530-1290 від 01.06.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. під час виконання судового рішення у справі №905/2359/15, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.06.16р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56411914 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №56411914, винесену 16.05.18р. приватним виконавцем Вольф Тетяною Леонідівною з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3539/15;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника виконавчого провадження №56411914, винесену 16.05.18р. приватним виконавцем Вольф Тетяною Леонідівною з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3539/15;

- зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяну Леонідівну усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.06.16р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 07.06.18р. у зв'язку із відставкою судді Гринько С.В. справа №905/3593/15 передана на повторний автоматичний розподіл справ.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.06.18р. автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи №905/3593/15: головуючий суддя - Лейба М.О.

Ухвалою господарського суду від 07.06.18р. скарга прийнята та призначена до розгляду в судовому засіданні на 18.06.18р.

15.06.18р. до суду від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. надійшло клопотання про перенесення судового засідання та направлення матеріалів скарги.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Таким чином, враховуючи обмеженість розгляду скарги процесуальними строками, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду скарги.

Щодо вимог в частині направлення матеріалів скарги, суд звертає увагу, що обов'язок надсилання копій заяв, скарг чи клопотань покладений відповідно до приписів ГПК України на заявника, в даному випадку на скаржника. Відповідно до матеріалів скарги на виконання вказаного обов'язку скаржником надіслано на адресу приватного виконавця Вольф Т.Л. копію скарги №17/530-1290 від 01.06.18р. і додані до неї документи, про що свідчать надані суду опис вкладення до цінного листа та квитанція Укрпошти.

З огляду на зазначене вказане клопотання приватного виконавця Вольф Т.Л. задоволенню не підлягає.

У судове засідання 18.06.18р. з'явився представник скаржника (боржника), який наполягав на задоволенні скарги у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.

Приватний виконавець та стягувач у судове засідання 18.06.18р. не з'явилися; про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень та Закону України «Про виконавче провадження» приватному виконавцю надається право у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно боржника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того яке є першим відкритим.

При цьому, скаржник зазначає, що перше виконавче провадження з примусового виконання рішення про стягнення з ПАТ «Енергомашспецсталь» коштів було відкрито Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та на виконанні якого перебуває зведене виконавче провадження №49554205.

Як стверджує скаржник, оскільки, приватним виконавцем Вольф Т.Л. не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника ПАТ "Енергомашспецсталь", то він зобов'язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження, а саме - до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Скаржник вказує, що наслідком не вчинення приватним виконавцем Вольф Т.Л. дій по передачі виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є порушення Закону України «Про виконавче провадження», а також порушення прав стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що першочергового задоволення їх вимог, а також прав та законних інтересів боржника.

Крім того, скаржник зазначає, що 16.05.18р. та 17.05.18р. приватним виконавцем були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, які в порушення вимог ст.ст.28 та ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» не були направлені на адресу боржника.

Вказані вище обставини, за твердженням скаржника є порушеннями вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінивши подані докази, суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку, що скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. під час виконання судового рішення у справі №905/3593/15 підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

На розгляді господарського суду Донецької області знаходилась позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Совлад», м.Київ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м.Краматорськ, Донецька область 19191,70грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.16р. у справі №905/3593/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Совлад», м.Київ задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Совлад», м.Київ заборгованість в розмірі 17769,00грн., пеню у розмірі 1166,04грн., 3% річних у розмірі 239,52грн., судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

22.02.16р. господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 08.02.16р.

16.05.16р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56411914 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.06.16р.

Суд звертає увагу, що в постановах по виконавчому провадженню ВП №56411914 приватним виконавцем була допущена описка в даті наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15, замість дати 22.02.16р. зазначено дату 22.06.16р., тому суд розглядає вимоги скарги з врахуваннях вказаних обставин.

16.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. прийнято постанову ВП №56411914 про арешт майна боржника.

17.05.18р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. прийнято постанову ВП №56411914 про арешт коштів боржника.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ «Енергомашспецсталь».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст.3 вказаного Закону завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому, статтею 5 цього Закону визначено, що за заявою стягувача виконавче провадження може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття) виконавчого провадження виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України

Міністерством юстиції України затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.16р. №2832/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, дія якої поширюється як на державних так і на приватних виконавців.

Згідно з п.13 розділу 3 Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

У п.14 розділу 3 цієї Інструкції регламентовані дії державного виконавця в разі, якщо відкрито декілька виконавчих проваджень відносно одного боржника, та містить обовязок державного виконавця перевірити наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. А також ця норма регламентує інші дії виконавців щодо здійснення декількох виконавчих проваджень щодо одного боржника саме шляхом виконання їх у зведеному виконавчому провадженні та встановлює, що у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Відповідно до п.15 Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

Отже, даним пунктом визначено обов'язок приватного виконавця у випадку відкриття виконавчого провадження, яке є першим відкритим виконавчим провадженням відносно божника, об'єднати виконавчі провадження у зведене, а також приєднати виконавче провадження до зведеного, тобто до того яке є першим відкритим.

Відтак, даний пункт чітко розмежовує дії приватного виконавця на об'єднання у зведене (коли приватним виконавцем першим відкрито виконавче провадження) та на приєднання до зведеного виконавчого провадження (коли в органах ДВС або у іншого приватного виконавця вже перебуває на виконанні примусове виконання рішення відносно одного і того ж боржника). При цьому перевага надається тому виконавцеві (незалежно державний чи приватний) яким першим відкрито виконавче провадження).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ «Енергомашспецсталь».

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» дає можливість зробити висновок про те, що наявність двох або більше зведених виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника є недопустимим, оскільки порушується принцип черговості задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів.

Так, ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ст.46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п'яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов'язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов'язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Відтак, у випадку першочергового задоволення вимог одного зведеного виконавчого провадження, порушує права інших стягувачів, примусове виконання за вимогами яких перебуває у іншому зведеному виконавчому провадженні, що порушує принцип рівності учасників виконавчого провадження.

Оскільки приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. не здійснювалося відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника - ПАТ «Енергомашспецсталь», то з урахуванням наведених вище норм, приватний виконавець повинен був передати матеріали виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.02.16р. на виконання органу ДВС, який здійснює зведене виконавче провадження для приєднання його до зведеного виконавчого провадження.

За встановлених обставин, вимоги поданої скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.02.16р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205, а також вимоги щодо зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Володимирівни усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.02.16р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог скаржника в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №56411914 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 та щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56411914, винесеної 16.05.18р., суд вважає вказані вимоги такими, що задоволенню не підлягають, оскільки за приписами вищевказаних Законів України та відповідно до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, відкриття виконавчого провадження не є абсолютним правом виконавця, а є його обов'язком. Приватний виконавець саме зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень. Як зазначено вище приватний виконавець зобов'язаний за заявою стягувача відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа шляхом винесення відповідної постанови і лише в подальшому у разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у органу ДВС, в даному випадку органу який здійснює зведене виконавче провадження, приватний виконавець повинен був передати матеріали виконавчого провадження на виконання цього органу ДВС.

Вимоги щодо скасування постанов виконавчого провадження №56411914 про арешт майна та коштів боржника, винесених 16.05.18р. та 17.05.18р. також задоволенню не підлягають з огляду на наступне:

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи приписи Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", пункту 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", у суду відсутні правові підстави скасовувати постанови органів Державної виконавчої служби чи/або приватних виконавців при розгляді скарг на їх рішення, дії чи/або бездіяльність.

При цьому скаржник, не звертався до суду з вимогою визнати спірні постанови недійсними, а дії приватного виконавця щодо їх винесення незаконними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/530-1290 від 01.06.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. під час виконання судового рішення у справі №905/3593/15 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.234, 339, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область №17/530-1290 від 01.06.18р. на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л. під час виконання судового рішення у справі №905/3593/15 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.02.16р. до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

Зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяну Володимирівну усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/3593/15 від 22.02.16р. на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

В судовому засіданні 18.06.18р. оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.06.18р.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення - 18.06.18р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (підпункт 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України) шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя М.О. Лейба