ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р.Справа № 922/986/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ФО ОСОБА_2, м. Кишинев
до Виробничого кооперативу "Сова", м. Лозова
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року до господарського суду звернувся ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин Республіки Молдова) та просив стягнути з Виробничого кооперативу "Сова" (код за ):

- суму пайового внеску 100,00 доларів США;

- суму пайового внеску 2000,00 грн.

Позивач також просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Підставою для звернення з позовом стали ті обставини, що після закінчення строку перебування в асоційованих членах виробничого кооперативу "Сова" позивачу не було повернуто пайовий внесок в сумі 100,00 доларів США і 2000,00 грн. та не було виплачено дивіденди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Закон України "Про кооперацію", ст.97, 98, 99 Господарського кодексу та Статут Виробничого кооперативу "Сова".

Ухвалою суду від 17.04.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09:00 14.05.2018 р. та встановлено сторонам строк для подання до суду заяв по суті справи. Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 14.05.2018 р. було відкладено підготовче засідання до 30.05.2018 р. о 09:30.

25.05.2018 р. до господарського суду від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по справі (вх. №15317), в яких він підтримав позовні вимоги, просив розглянути їх за наявними в матеріалах справи доказами та заявив клопотання про розгляд справи без його участі (вх. 15315).

Ухвалою від 30.05.2018 р. було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2018 р. об 11:30.

Сторони у призначене судове засідання не з'явилися, правом на участь представників у судовому засіданні не скористалися.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду, в якій було вказано дату та час розгляду справи, була надіслана відповідачу за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не отримана та була повернута у зв'язку із закінченням строку зберігання, про що свідчить довідка ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

До суду звернувся ОСОБА_2 з вимогою про стягнення з виробничого кооперативу «СОВА» пайових внесків у розмірі 100,00 дол. та 2000,00 грн., які було внесено за заявами про внесення пайових внесків 13.09.2016 р. та 01.10.2016 р.

На підтвердження факту участі в кооперативі позивачем надано копію заяви про прийняття в Асоційовані члени кооперативу від 13.11.2014 р., згоду про сплату першого пайового внеску від 12.12.2013 р., фотокопію членського квитка №1131, в якому зазначено дату вступу до кооперативу, дату і суму здійсненого пайового внеску та термін його дійсності (а.с. 11). Також, позивачем надано копії заяв про збільшення пайового внеску 13.09.2016 р. та 01.10.2016 р.

Позивач вказує, що ним було здійснено наступні пайові внески:

- 12.12.2013 р. на суму 15000,00 грн.;

- 13.11.2014 р. на суму 500,00 грн.;

- 13.10.2015 р. на суму 1000,00 грн.;

- 13.09.2016 р. на суму 100,00 доларів США;

- 01.10.2016 р. на суму 2000,00 грн.

Суми пайових внесків з 12.12.2013 р., 13.11.2014 р., 13.10.2015 р. були повернуті кооперативом після визначеної дати користування ними. По здійсненим внескам строк користування становив 10 місяців, пайові внески 13.09.2016 р. та 01.10.2016 р. підлягали поверненню до 13.08.2017 р. та до 01.09.2017 р.

За поясненнями позивача, пайові внески 13.09.2016 р. та 01.10.2016 р. здійснювались членом кооперативу безпосередньо готівкою в офісі кооперативу «СОВА», у філії в місті Дніпропетровськ.

Однак, як зазначав позивач, відповідачем не було виконано взяті на себе зобов'язання з повернення загальної частини пайового внеску натурою або коштами, у зв'язку зі спливом строку асоційованого членства позивача та не було виплачено проценти.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 93, 94 ГК України підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації, підприємства громадських та релігійних організацій, інші підприємства, передбачені законом. Кооперативи як добровільні об'єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються ЗУ «Про кооперацію».

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі (ст. 21 ЗУ «Про кооперацію»).

Статтею 14 Закону України "Про кооперацію" визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов'язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Частинами 2, 3 статті 26 Закону України "Про кооперацію" визначено, що виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов'язкових коштів на формування і поповнення його фондів.

Пунктами 7.1, 7.2 статуту відповідача встановлено, що у Кооперативі допускається Асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член приймається до складу Кооперативу на визначений термін, що становить 10 місяців, відлік його розпочинається з дати внесення 100% розміру пайового внеску Асоційованого члена, визначеного до сплати при вступі до Кооперативу.

Згідно пункту 7.3 статуту після закінчення вказаного в пункті 7.2 строку перебування особи в Асоційованих членах Кооперативу, фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки пайового внеску натурою або грішми, відповідно до їх вартості на момент виходу зі складу Кооперативу у зв'язку зі спливом строку її Асоційованого членства, а також отримати виплати, встановлені Статутом кооперативу, на цю частку.

За бажанням Асоційованого члена після закінчення вказаного в пункті 7.2 строку, фізична чи юридична особа має право на підставі її письмової заяви продовжити перебування її в Асоційованих членах Кооперативу на новий термін, але не більш ніж на 10 місяців. В цьому разі загальна частка пайового внеску Асоційованого члена залишається в Кооперативі (пункт 7.5 статуту відповідача).

За умовами пунктів 7.6-7.8 статуту Асоційованим членом фізична чи юридична особа стає після сплати у повному обсязі вступного внеску та обов'язкового пайового внеску, визначених для Асоційованих членів, та прийняття рішення про її прийом. Кожному Асоційованому члену при вступі до Кооперативу видається членський квиток Асоційованого члена Кооперативу. Членський квиток посвідчує Асоційоване членство у Кооперативі. Він є власністю Кооперативу і не підлягає продажу, даруванню, обміну і не може бути предметом будь-яких угод. У разі виходу із Асоційованих членів Кооперативу членський квиток повертається правлінню Кооперативу. Членський квиток посвідчує право Асоційованого члена Кооперативу: на участь у загальних зборах з правом дорадчого голосу, яке не може бути передано будь-яким іншим особам; на користування послугами і пільгами, які Кооператив надає всім членам, в тому числі й асоційованим.

Згідно пункту 8.1 Статуту відповідача асоційований член має право, зокрема:

- одержання виплат на паї;

- одержання паю у разі виходу з Кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом.

За положеннями ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про кооперацію» у разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Відповідно до п. 7.4. Статуту відповідача строк та інші умови одержання Асоційованим членом Кооперативу своєї загальної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту його виходу з Кооперативу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення п.п. 7.2., 7.3. Статуту ВК «СОВА», строк перебування позивача в Асоційованих членах Кооперативу відповідно до заяв позивача про збільшення пайових внесків від 13.09.2016 (100,00 дол. США) та від 01.10.2016 (2000,00 грн.) закінчився 13.08.2017 р. та 01.09.2017 р. відповідно.

Таким чином, з урахуванням п. 7.4. Статуту, яким передбачені умови одержання Асоційованим членом Кооперативу своєї загальної частки з моменту його виходу з Кооперативу, господарський суд приходить до висновку, що ні на дату звернення позивача з позовом у цій справі, ні на дату вирішення спору, строк, встановлений п. 7.4. Статуту ВК «СОВА», для виплати позивачу його загальної частки не сплинув.

Враховуючи, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (ст. 1 ГПК України), право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого не відомо, буде воно порушено чи ні.

За таких обставин позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Також, суд зазначає, що відмова у позові у зв'язку з його передчасністю не позбавляє його права звернутися з відповідним позовом до суду після спливу строку, встановленого п. 7.4. Статуту відповідача та ч.3 ст. 21 Закону України "Про кооперацію", у випадку невиконання відповідачем свого обов'язку щодо виплати позивачу належних йому пайових внесків (загальної частки) у встановлений строк.

З урахуванням відмови в задоволенні позову та приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі не підлягають покладенню на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 26.06.2018 р.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його складення повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.С. Лаврова