ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ВІДКЛАДЕННЯ ПІДГОТОВЧОГО ЗАСІДАННЯ

14.06.2018 Справа № 905/3596/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця", м. Київ (в особі регіональної філії "Донецька залізниця")

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Селидове

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" м. Кременчук

третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 Приватного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш", м. Кам'янське

про стягнення збитків 5 415 834,54 грн.

колегія у складі: судді Матюхін В.І. - головуючий,

Лейба М.О.,

Чорненька І.К.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: Чаруковський Р.В. - юр., Прохоров Ю.Г. - гол. юр., Слободянюк В.О. - юр.;

відповідача-1: не з'явився;

відповідача-2: Кузьменко Ю.І. - за дов.;

третьої особи-1: Гнатенко С.І. - адвокат за дов., Винник Р.О. - адвокат за дов.;

третьої особи-2: не з'явився;

Державне підприємство "Донецька залізниця" в особі Краснолиманської дирекції залізничних перевезень звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" про стягнення збитків у сумі 5 415 834,54 грн.

Ухвалою від 08.02.2016 року за клопотанням позивача суд з посиланням на те, що всі права та обов'язки Державного підприємства "Донецька залізниця", як позивача у даній справі, перейшли до його правонаступника - ПАТ Укрзалізниця в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", здійснив заміну Державного підприємства "Донецька залізниця" Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця".

Ухвалою суду від 16.05.2016 року:

- призначено судову інженерно-технічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз;

- провадження у справі зупинено, матеріали справи №905/3596/15 надіслано Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

09.02.2018 і 10.04.2018 відповідно на адресу господарського суду надійшов висновки судових експертиз №2667/2668 та №2665/2666 комплексної інженерно-транспортної експертизи по матеріалах господарської справи №905/3596/15. Матеріали справи надійшли до суду 10.04.2018.

Ухвалою від 12.04.2018р. у зв'язку з поверненням матеріалів справи до суду, провадження у справі було поновлено і вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначене на 26.04.2018 року.

Після поновлення провадження у справі судом до засідання встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: в позовній заяві не зазначені вимоги щодо кожного з 2-х відповідачів, у зв'язку з чим ухвалою суду від 27.04.2018р. позовну заяву залишено без розгляду.

17.05.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій виявлені недоліки були виправлені, ПАТ "Укрзалізниця" просить стягнути суму позову з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (в заяві позивачем помилково найменування відповідача зазначено як ТОВ «Укрметалургтранс»), а позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" залишити без розгляду.

Після усунення виявлених недоліків ухвалою від 24.05.2017р. господарським судом продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 12 червня 2018 року призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з перебуванням судді Тарапата С.С. у відпустці.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2018р. змінено склад судової колегії: головуючий суддя - В.І. Матюхін, судді - І.К. Чорненька, М.О. Лейба.

У підготовчому засіданні сторони надали пояснення по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" та Публічне акціонерне товариство "Дніпровагонмаш" не скористались своїм правом на участь у засіданні суду та явку свого представника у підготовче засідання не забезпечили.

В той же час ПАТ "Дніпровагонмаш" з посиланням на рішення загальних зборів акціонерів від 19.04.2018, яким було вирішено змінити тип товариства, заявлено клопотання про заміну Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на Приватне акціонерного товариства "Дніпровагонмаш".

З огляду на те, що відповідно до ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням, господарським судом клопотання ПАТ "Дніпровагонмаш" про заміну 3-ї особи задоволенню не підлягає. В той же час суд зміною тип (найменування) Публічного акціонерного товариства "Дніпровагонмаш" на Приватне акціонерного товариства "Дніпровагонмаш".

ПрАТ «Дніпровагонмаш» звертає увагу суду на наступне:

« 1. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, з наведеної норми випливає, що суб'єктом відповідальності за відповідним правопорушенням є власник джерела підвищеної небезпеки.

В абз.2 п.4 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо).

Також, відповідно до ч.1 ст.397 названого Кодексу володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно з ст.398 Кодексу право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Так, на момент інциденту вагон № 61687414 у складі поїзду № 3578 перебував у фактичному володінні Позивача, який відповідно до Статуту залізниць України здійснював перевезення, тобто правомірно володів зазначеним вагоном.

Така обґрунтована позиція наведена у постанові Вищого господарського суду України від 11.01.2017р. по справі № 904/4232/16, якою залишені без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2016р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2016р.

В постанові ВГСУ судом зроблено висновок, який має значення для даної справи, оскільки спростовує правову позицію Позивача щодо того, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є Відповідач, виключно тому, що є власником вагонів: «Доводи позивача про те, що відповідач є володільцем джерела підвищеної небезпеки (вагону) та має обов'язок відшкодувати спричинені збитки, суд касаційної інстанції вважає помилковими, оскільки на момент події, внаслідок якої відбулося сходження вагону з колії, спірний вагон у складі поїзду № 2934 перебував у фактичному володінні позивача, який відповідно до Статуту залізниць України здійснював перевезення, тобто правомірно володів зазначеним вагоном».

Такого самого висновку дійшли суди і по справі № 904/9821/15. Так, в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.07.2017р., якою залишено без змін рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2017р., зокрема зазначається: «...залізниця здійснює перевезення вантажів у вагонах, власником яких є Відповідач та фактично здійснює експлуатацію зазначених вагонів, що виключає відповідальність Відповідача за заподіяння шкоди.»

2. Одночасно слід зазначити, що відповідальність особи, яка заподіяла шкоду настає при існуванні складу правопорушення, яке включає такі елементи, як: протиправність поведінки, шкода, причинний зв'язок між ними, вина заподіювана шкоди.

Обов'язок доведення обставин по наявності в діях заподіювана перелічених елементів складу правопорушення покладається безпосередньо на Позивача.

На підтвердження вини Відповідача Позивач посилається на Акт службового розслідування серйозного інциденту від 08.08.2015р., технічним висновком до якого встановлено, що причиною сходу став вихід правої букси 2-ї колісної пари з щелепного пройому внаслідок зламу цього пройому правої бокової рами № 0014-7806-13, через неякісне її виготовлення заводом-виробником ПАТ «Кременчуцький сталеливарний завод, тавро « 0014». Вказане стало можливим внаслідок невиконання вимог ст.68 Статуту залізниць України власником вагона № 61687414 ТОВ «Металургтранс».

Проте, з вказаного висновку не вбачається наявність вини Відповідача, оскільки не зазначено, в чому саме полягає незабезпечення власником вагону технічно справного утримання вагону.

Так, згідно з ст.36 Закону України «Про транспорт» до складу відомчого транспорту входять транспортні засоби підприємств, установ та організацій.

Підприємства та організації, які мають відомчий транспорт, повинні забезпечувати його розвиток і утримання на рівні, що відповідає вимогам безпеки при наданні транспортних послуг.

Відносини підприємств, які мають відомчий транспорт, з підприємствами, установами, організаціями та громадянами, яким вони надають транспортні послуги, та підприємствами транспорту загального користування регулюються кодексами (статутами) окремих видів транспорту.

На підставі ч.1 ст.31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ст.68 Статуту залізничні колії, локомотиви і вагони підприємств повинні утримуватися ними згідно з правилами, затвердженими власниками цих підприємств чи органами, до сфери управління яких вони належать. Локомотиви і вагони, що належать підприємствам і експлуатуються в загальній мережі залізниць, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України.

Згідно з п.п.9.1, 9.12 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996р. № 411 рухомий склад, а також спеціальний самохідний рухомий склад має утримуватися в експлуатації у справному стані, що забезпечує безперебійну роботу, безпеку руху, охорону праці, і своєчасно проходити планово-попереджувальні види ремонту і технічного обслуговування. Локомотиви і вагони, що належать іншим відомствам, підприємствам та організаціям і виходять на колії загальної мережі залізниць, мають відповідати вимогам цих Правил. Порядок обертання такого рухомого складу на коліях загальної мережі залізниць визначається Державною адміністрацією залізничного транспорту України, а порядок виходу локомотивів на станцію примикання - начальником дирекції залізничних перевезень (начальником залізниці).

А отже, зазначені норми не містять жодних конкретних вимог щодо власників вагонів, які не були виконані Відповідачем.

Такої думки дотримуються і суди по вже раніше означеним справам №904/9821/15 (рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2017р. та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.07.2017р.) та № 904/4232/16 (рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2016р., постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2016р. та постанова Вищого господарського суду України від 11.01.2017р.).

Так, в постанові Вищого господарського суду України від 11.01.2017р. по справі № 904/4232/16 зазначається: «Посилання у висновку щодо класифікації транспортної події, складеному в. о. начальника Головного Управління безпеки руху Державної адміністрації залізничного транспорту України, на порушення відповідачем ст. 68 Статуту Залізниць України, п. 9.1, 9.4, 9.12 Правил технічної експлуатації залізниць України не відповідають дійсності, оскільки зазначені норми не містять жодних конкретних вимог щодо власників вагонів, які не були виконані підприємством відповідача.»

3. Більш того, згідно висновків судових експертів № 2665/2666 та № 2667/2668 комплексної інженерно-транспортної експертизи, причиною сходу вагону № 61687414 стало зародження втомної тріщини, внаслідок недотримання умов експлуатації:

Так, згідно відповіді на питання № 2 висновку № 2667/2668: «...причиною зародження втомної тріщини щелепного прорізі правої бокової рами № 0014-7806-13 вагона № 61687414, ймовірно, є прикладення ударного навантаження (можливо внаслідок падіння вантажу в кузов вагону, кузова на візок; при проведенні ремонту тощо...)».

Також експертами зазначено: «Несправності ресорного підвішування, ймовірно, не мали впливу на злам рами бокової № 0014-6678-13 та розвиток механізму залізнично- транспортної пригоди, оскільки вагон № 61687414 був завантажений...».

На основі загального висновку експертів, щодо причин сходу вагону зазначається: «Першопричиною, яка призвела до сходу, є зародження втомної тріщини в другому буксовому прорізі правої бокової рами № 0014-7806-13 вагона № 61687414, ймовірно, внаслідок прикладення ударного навантаження.»

Отже, причиною сходу експерти називають технології навантаження вагону. За навантаження відповідає виключно Позивач, ані відповідач, ані виробник бокової рами або виробник вагону не мають впливу на навантаження вагону.

Також експертами зазначається, що технічної можливості попередити дану залізнично-транспортну пригоду в момент виникнення небезпечної транспортної ситуації (розвитку тріщини в правій боковій рамі № 4414-7806-13 вагона №61687414 у процесі експлуатації) не було.

Однак, експерти вважають за необхідне зазначити, що у даному випадку існувала технічна можливість запобігання виникненню загрози безпеці руху - зародженню втомної тріщини в правій боковій рамі № 0014-7806-13 вагону № 61687414: «Одним з важливих факторів запобігання таким загрозам є дотримання технологічних вимог завантаження вагонів і особливо недопущення ударних (динамічних) перевантажень в момент навантаження вагону, наприклад, сипучими матеріалами».

А отже, можливо зробити висновок, що у сході з рейок вагону № 61687414, що стався 08.05.2015р., не має вини ані відповідачів, ані виробника вагону або виробника рами бокової.

Таким чином, наведене свідчить, по-перше, про відсутність підстав для покладання відповідальності у вигляді відшкодування збитків на будь-кого з Відповідачів, а по-друге, про те, що такі збитки є наслідком неправомірної діяльності самого Позивача».

ПАТ "Укрзалізниця" надані заперечення на висновок судових експертів №2667/2668 від 22.01.2018р., в яких зазначено:

«Не надано чітких відповідей на питання 2,3,8.

По перше, при проведені експертизи використовувалися фотоматеріали зламаної частини бокової рами №0014-7806-13 вагону №61687414, а не безпосередньо сама частина бокової рами, що унеможливлює якісно провести дослідження та металографію, так як на фотографіях можуть бути перешкоди від сонячного проміння, впливи атмосферного повітря тощо. Також не відомо дата проведення фотозйомки частин бокової рами №00І4-7806-13 по якій проводилася експертиза, а саме безпосередньо на місці транспортної події або через певний час.

По друге, на сторінці 9 перший абзац друге речення чітко вказує на неможливість чітко встановити, що є джерелом зародження втомної тріщини. На сторінці 10 у другому абзаці також не чіткості у формулюванні наявних дефектів на фото 4, з припущеннями.

При цьому у висновках:

- по питанню 2 вказано що, причиною зародження втомної тріщини бокової рами №0014-7806-13, ймовірно є... і далі за текстом, не чіткість;

- по питанню 3 також вказано що ймовірно, злам щелепи бокової рами №0014-7806-13 не є наслідком заводського браку ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", при цьому не враховано формулювання зазначені на сторінці 9 перший абзац друге речення, а також те, що відповідно до Галузевого стандарту ОСТ 32.183-2001 "Тележки двухосных грузовых вагонов колеи 1520 мм. Детали литые, рама боковая и балка надрессорная" розділ 9 виробник несе гарантію протягом 5 років.

Відповідь на питання 8 також розкрито не повністю, відсутні чіткі висновки, а саме те що при виконанні ремонту вагону №61687414 у вагонному депо Куп'янськ 15.12.2014 при ремонті використовувалися технічні засоби-домкрати, які за своїми технічними характеристиками не можуть дозволити падіння кузова вагона на візок, а здійснюють опускання/підіймання зі швидкістю приблизно 0,17-0,20 м/хв., цей факт не зазначено.

… протягом 2015 року на залізницях України було допущено 3 випадки сходження вагонів внаслідок зламів бокових рам, виготовлених ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" у 2013 році, а саме:

· 08.05.2015 на перегоні Костянтинівка - Кіндратівка Донецької залізниці схід вагону №61687414 через злам бокової рами №7806;

· 26.08.2015 на перегоні Ольшаниця - Карапиші Південно-Західної залізниці схід вагону №61635314 через злам бокової рами №3049;

· 01.12.2015 на перегоні Баглій - Сухачівка Придніпровської залізниці допущено сходження вагону №61833216 через злам бокової рами №2653.

… вважаємо що для об'єктивності розгляду питання при проведені комплексної інженерно-транспортної експертизи слід було проаналізувати причини випадків сходження вагонів через злам бокових рам, виготовлених ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" за період 2013-2015 років як на залізницях України так і на залізницях країн СНД».

Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" заявлене клопотання про покладення судових витрат товариства по оплаті Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз вартості проведеної експертизи у справі № 905/3596/15 в сумі 158 880,00 грн. на ПАТ «Українська залізниця»;

В засіданні позивач заявив клопотання про виклик експерта Грицишина П.М. для з'ясування питань щодо висновку судового експерта №2665/2666 від 30.03.2018р.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про виклик у судове засідання експертів.

За змістом ч.5 ст.98 Господарського процесуального кодексу України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

За змістом ч.2 ст.107 Господарського процесуального кодексу України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

З огляду на заяву позивача, є потреба викликати судового експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Грицишина П.М. у судове засідання для надання пояснень по суті наданого ним експертного висновку.

Клопотання залізниці судом задоволене, у зв'язку з чим розгляд справи підлягає відкладенню.

Відповідно до ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України експерт зобов'язаний з'явитися до суду за його викликом та роз'яснити свій висновок і відповісти на питання суду та учасників справи. За відсутності заперечень учасників справи експерт може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

На підставі викладеного, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи і керуючись. ч.4 ст.69, ч.5 ст.98, ч.2 ст.107, ст.177, 181, 182, 183, ч.2 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відкласти підготовче засідання на 26.07.2018 року о 12:30 год.

Визнати явку судового експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Грицишина П.М. у судове засідання обов'язковою.

Викликати судового експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Грицишина П.М. у судове засідання 26.07.2018р. о 12:30год., яке відбудеться в приміщенні господарського суду Донецької області (61022, м.Харків, пр.Науки, 5, каб.323) для дачі пояснень по суті експертного висновку.

Зобов'язати Львівський науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м.Львів, вул.Липинського, 54) забезпечити явку судового експерта Грицишина П.М. в судове засідання у призначений час та дату.

Зобов'язати судового експерта Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз Грицишина П.М. представити належні документи у підтвердження повноважень.

Визнати явку представників позивача, "Металургтранс", 3-х осіб в підготовче засідання обов'язковою.

Ухвала набрала чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.І. Матюхін

Суддя М.О. Лейба

Суддя І.К. Чорненька

Надруковано примірників:

1 до справи;

1 позивачу;

1 відповідачу 1;

1 відповідачу 2;

1 третій особі 1;

1 третій особі 2;

1 судовому експерту 1 .

Вик. Вороніна