РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2018Справа № 910/5877/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"

про відшкодування шкоди 11 330,74 грн.

Суддя Борисенко І.І. Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення з відповідача 11 330,74 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 14.05.2018 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 12.06.2018.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03057, м. Київ, вул. Дехтярівська, буд.33-Б, 2 під'їзд.

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В судове засідання 12.06.2018 представники сторін не з'явилися, проте були повідомленні належним чином про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки відповідач суд не повідомив, жодних заяв про відкладення розгляду справи відповідач до суду не подав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження відповідача, визначену в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03057, м. Київ, вул. Дехтярівська, буд.33-Б, 2 під'їзд, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.05.2018.

30.05.2018 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представників позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2017 о 17:00 год. в м. Києві по пр. Степана Бандери, 9-Е, трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, що порушив вимоги п. 13.1 ПДР, не переконався в безпечності маневру, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард-С Логістик», що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 13.1 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП., що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2017 (справа №756/12824/17, провадження №3-6740/17).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю НОМЕР_2, який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" згідно з договором добровільного страхування транспортних засобу за програмою «АВТОКЛАСИКА» № 3375080 від 16.07.2017.

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоді №57/09/17 від 29.09.2017р., вартість матеріального збитку ремонту автомобіля НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин складає 18 869,45грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування №4719/10 від 13.10.2017 к оплаті за ремонт та запчастини підлягає 11 330,74 грн.

На виконання умов договором добровільного страхування транспортних засобу № 3375080 від 26.07.2017, на підставі страхового акту від 13.10.2017 №4719/10 позивачем виплачено страхувальнику 11 330,74 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.10.2017 №7018.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 12.09.2017, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, під керуванням транспортного засобу "Renault", д.н. НОМЕР_4, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1521106. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн., діючий поліс станом на 12.09.2017.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 11 330,74 грн., які відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/1521106 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що на відповідачеві за полісом № АК/1521106 лежить обов'язок відшкодувати за спірним страховим випадком 11 330,74 грн., що не перевищує ліміту відшкодування (відповідно до ліміту полісу № АК/1521106 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 100 000,00 грн.).

Згідно ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу № АК/1521106 розмір франшизи становить 0,00 грн. Отже, сума зобов'язання, що має бути сплачена відповідачем становить 11 330,74 грн. = (11 330,74 грн. - 0,00 грн. франшизи).

Отже, відповідно до ст. 25 Закону України "Про страхування", умов договору на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування, Приватним акціонерним товариством "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" було здійснено перерахування грошових коштів на реквізити страхувальника у розмірі 11 330,74 грн., що підтверджується страховим актом 13.10.2017 №4719/10 та підтверджується платіжним дорученням від 27.10.2017 №7018.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 11 330,74 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 233, 238, 250, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м.Київ, вул. Дехтярівська, будинок 33-Б, 2 під'їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (69005, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок 97-А, поштова адреса:03186, м.Київ, вул. А.Антонова,5, ідентифікаційний код 13490997) суму збитків в порядку регресу у розмірі 11 330 (одинадцять тисяч триста тридцять) грн.74 коп. та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку в порядку встановленому в ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.06.2018

Суддя І.І. Борисенко