РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2018Справа № 910/4588/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА»

про стягнення 44 580,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Куриленко М.В. - представник (довіреність № 1107 від 30.05.2017),

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», відповідач) про стягнення 44 580,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 107981 від 07.06.2016, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1166 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з останнього суму сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 44 580,06 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.05.2018, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/4588/18 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.06.2018.

29.05.2018 відділом автоматизованого діловодства суду був зареєстрований поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд розподілити судові витрати з урахуванням приписів ст. 130 Господарського процесуального кодексу України між сторонами наступним чином: 50% сплаченого позивачем судового збору повернути йому з державного бюджету України, інші 50% - стягнути на користь позивача з відповідача. Крім того відповідач просив суд розглядати справу без участі його представника.

У судовому засіданні 07.06.2018 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти стягнення з відповідача 50% судового збору не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 07.06.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

07.06.2016 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (страховик) та фізичною особою ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, страхувальник, вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 107981 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1.

31.03.2017 у м. Одеса по проспекту М. Жукова, 99, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобілем марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 08.05.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи звіту з оцінки № 179655 від 03.04.2017 розмір матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1, становить 44 580,06 грн., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 74 938,93 грн. (з ПДВ).

Відповідно до акту виконаних робіт № РС-0006878 від 21.06.2017, складеного СТО - ТОВ «АДІС-Авто», загальна вартість відновлювального ремонту зі знижкою склала 73 718,93 грн.

На підставі вищевказаних документів позивачем були складені страхові акти № UA012/L02/04 від 11.07.2017 та № UA012/L02/01 від 27.04.2017, згідно з якими розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 73 718,93 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в загальному розмірі 73 718,93 грн. на користь СТО - ТОВ «Адіс-Авто», що підтверджується платіжними дорученнями № 3886 від 28.04.2017 та № 23244 від 13.07.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

З огляду на приписи ст. 16 Закону України «Про страхування», п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата позивачем суми страхового відшкодування на користь особи, яка надавала послуги з ремонту пошкодженого майна, є правомірною.

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5252001 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 0,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу № АК/5252001 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації легкового автомобіля марки Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами договору добровільного страхування при настанні такого страхового випадку, як ДТП, та за умовами полісу № АК/5252001 розмір франшизи становить 0,00 грн., а позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі, матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1, оціненого експертом, - 44 580,06 грн., що не суперечить вимогам чинного законодавства та є правом позивача.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір з урахуванням положень ст.ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в розмірі 881,00 грн. Інша частина судового збору в розмірі 881,00 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 130, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) страхове відшкодування в розмірі 44 580,06 грн. (сорок чотири тисячі п'ятсот вісімдесят грн. 06 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одна грн. 00 коп.).

3. Повернути приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, ідентифікаційний код 20782312) з державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в розмірі 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одна грн. 00 коп.), сплаченого платіжними дорученнями № 14502 від 13.11.2017 та № 17270 від 02.03.2018.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 15.06.2018.

Суддя О.Г. Удалова