УХВАЛА

14 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/2055/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю секретаря судового засідання Суворкіної Ю.І.

розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 (головуючий суддя: Пелипенко Н.М., судді: Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.)

за позовом Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до 1. Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця", 2. Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. Дочірнього підприємства "Санаторій "Ялинка", 2. Комунальне підприємство "Зміївське БТІ", 3. Відділ з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Зміївської райдержадміністрації Харківської області, 4. Виконавчий комітет Геніївської сільської ради Зміївського району Харківської області,

про визнання недійсним та скасування рішення та свідоцтва, визнання права власності та витребування із володіння,

За участю представників:

позивача - Слуценко Р.П. -представник, довіреність, посвідчення,

відповідача-1 - не з'явився,

відповідача-2 - не з'явився,

третьої особи-1 - не з'явився,

третьої особи-2 - не з'явився,

третьої особи-3 - не з'явився,

третьої особи-4 - не з'явився,

прокуратури - Зарудяна Н.О. -прокурор відділу, посвідчення.

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 (згідно з поштовим штемпелем на конверті) Заступник прокурора Харківської області направив до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі № 922/2055/17.

Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2018 касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі № 922/2055/17 повернуто заявникові без розгляду разом з доданими до неї матеріалами на підставі підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ).

21.02.2018 (згідно з поштовим штампом на конверті) Заступником прокурора Харківської області повторно подано до Касаційного господарського суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 у справі № 922/2055/17.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.03.2018 року у справі № 922/2055/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

02.04.2018 суд постановив ухвалу про задоволення заяви Заступника прокурора про поновлення строку на подання касаційної скарги, прийняття касаційної скарги до провадження та призначення до розгляду на 14.06.2018, повідомив учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги, визначив строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Касаційного господарського суду до 17.04.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, однією із позовних вимог Заступника прокурора є витребування спірного нерухомого майна у приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" .

В запереченнях на позовну заяву, відповідач 2 просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності зазначаючи при цьому, що трирічний строк позовної давності для звернення з даним позовом був пропущений.

В свою чергу, Фонд державного майна України надав клопотання про відновлення пропущеного строку, в якому також вказав, що строк позовної давності в даному випадку не розповсюджується, оскільки йдеться про так зване триваюче правопорушення, тому власник майна може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його права.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.08.2017 у справі №922/2055/17 позов задоволено повністю.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, оскільки на даний час питання щодо суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу PCP (правонаступників такого майна) на законодавчому рівні не врегульовано, то майно таких організацій, в тому числі майно Санаторію "Ялинка", є державною власністю, і тому здійснення будь-яких дій щодо зміни власника цього майна є неправомірним.

Також господарський суд першої інстанції визнав безпідставними посилання першого відповідача у запереченнях на позов на те, що заявником (прокурором) пропущено строк позовної давності та задовольнив клопотання Фонду державного майна України про поновлення строків позовної давності.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що включення до статутного капіталу відповідача спірного санаторію не є тотожним набуттю права власності, а тому твердження відповідачів, що позивач і заявник знали або могли дізнатися про порушення свого права під час участі у розгляді зазначених справ, за висновком суду першої інстанції, не є обґрунтованим. Господарський суд першої інстанції вказував на те, що про намір представництва інтересів держави органами прокуратури у суді у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Чугуївською місцевою прокуратурою 17.02.2017 направлено відповідний лист до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, саме з цього часу позивачу стало відомо про порушення його права. Разом з цим, за висновком місцевого господарського суду, виконання ФДМУ своїх обов'язків не є безумовною підставою для наявності у нього відомостей про порушення права державної власності.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 рішення місцевого суду скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що прокурором в інтересах держави в особі її органів було пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів справи встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 26.04.2018 справу № 907/50/16 за позовом Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатські Зорі", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіал", про витребування майна з незаконного володіння, за касаційною скаргою Заступника прокурора Львівської області на рішення Господарського суду Закарпатської області від 27.07.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про передачу справи № 907/50/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду оскільки вважає, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а також вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України від 05.10.2016 зі справи №916/2129/15, з якого вбачається, що положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна не застосовуються.

Разом з тим, у постанові від 22 червня 2017 у справі № 6-1047цс17 Верховний Суду України направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення початку перебігу позовної давності, вказавши, що статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а стаття 388 цього Кодексу встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача. При цьому Верховний Суду України виходив із того, що за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

З огляду на викладене слідує, що Верховний Суд України направляючи справу №6-1047цс17 на новий розгляд до суду першої інстанції для встановлення початку перебігу позовної давності, вбачав підстави для застосування до правовідносин, що регулюються в тому числі статтею 388 Цивільного кодексу України, інституту позовної давності.

Отже за наявності наведених вище судових рішень існує правова невизначеність у застосуванні статей 387, 388 Цивільного кодексу України та статті 267 цього Кодексу, а враховуючи наявність передбачених Господарським процесуальним кодексом України процесуальних повноважень, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не може забезпечити однакове застосування вказаних норм права, що у свою чергу не виключає у подальшому двозначного трактування у правозастосовчій практиці правових норм, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність виключної правової проблеми усунення якої необхідно для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 922/2055/17 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у іншій справі № 907/50/16.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/2055/17 зупинити до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі №907/50/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський