ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"26" червня 2018 р.          Cправа № 902/338/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" (вул. Кооперативна, буд. 3, м. Хмельницький, 28025)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Відділу освіти Калинівської міської ради ( вул. В. Нестерчука, буд. 43, м. Калинівка, Вінницька область, 22400) заборгованості у розмірі 25 521,90 грн. за договором на закупівлю товарів № 249 від 30.10.2017р.

В С Т А Н О В И В :

23.06.2018 р. до суду надійшла заява № 2535 від 14.06.2018р Приватного акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" з вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Відділу освіти Калинівської міської ради 25 521,90 грн. заборгованості за товар, поставлений за договором на закупівлю товарів № 249 від 30.10.2017р., з яких: 24 536,10 грн. - основний борг, 292,42 грн. - три проценти річних, 693,38 грн. - інфляційні та 176,20 грн. судовий збір.

Заяву обґрунтовано неналежним невиконанням зі сторони Відділу освіти Калинівської міської ради умов договору на закупівлю товарів № 249 від 30.10.2017р. в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Розглянувши подану заяву № 2535 від 14.06.2018р та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення трьох відсотків річних та інфляційних, з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, вимоги про стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням і боргом за договором.

За правилами ч.2 ст.152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення 292,42 грн. трьох відсотків річних та 693,38 грн. інфляційних.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.18, ч.1 ст.148, ст.150, п.3 ч.1, ч.ч.2, 3 ст.152, ст.ст.233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству "Хмельницька маслосирбаза" у видачі судового наказу про стягнення з Відділу освіти Калинівської міської ради 292,42 грн. трьох відсотків річних та 693,38 грн. інфляційних.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами п.1 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржено окремо від рішення суду до Рівненського апеляційного господарського суду.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Ухвалу надіслати учасникам процесу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала підписана 26.06.2018р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" (вул. Кооперативна, буд. 3, м. Хмельницький, 28025)

3 - Відділ освіти Калинівської міської ради ( вул. В. Нестерчука, буд. 43, м. Калинівка, Вінницька область, 22400)