ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" червня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/323/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 по довіреності

від відповідача: ОСОБА_2 по довіреності

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" (вул. Зарічанська, 3/2, Хмельницький, Хмельницька область, 29000) до Державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (вул. Космонавтів, 34, Одеса, Одеська область, 65078) про стягнення 284057,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Державне підприємство "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", в якому просить господарський суд: про стягнення 284057,94 грн, з яких 261907 грн. 00коп.- основного боргу, 14142 грн. 98 коп. пені, 1421 грн. 3% річних, 6586 грн. 96 коп. індекс інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання вимог договору про надання юридичних послуг №1808 від 01.08.2017року.

Крім того, разом із позовною заявою, заявником 20.02.2018р. до суду від Приватного підприємства "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" була подана заява про забезпечення позову (вх.. ГСОО №2-1182/18), в якій заявник просить суд накласти арешт на кошти у розмірі ціни позову 284057,94 грн. та судового збору 4260,87грн., які обліковуються на розрахункових рахунках державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", а саме: р/р 1 в ПАТ "Марфін Банк", МФО 328168.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.02.2018 року повернуто Приватному підприємству "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" заяву про забезпечення позову від 20.02.2018р. вх. № 2-1182/18.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2018 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/323/18 та призначено підготовче засідання на 26.03.2018 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.03.2018 року відкладено підготовче засідання на 23.04.2018року.

27.03.2018року відповідач надав відзив на позов в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити позивачу в задоволені позову.

Відповідач надав відзив на позов в якому не погоджується із заявленими позовними вимогами, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Так, ПП «Юридична консалтингова компанія «ПАРТНЕРИ-2014» згідно позовної заяви, вказує на неналежне виконання, з боку ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», умов договору про надання юридичних послуг від 01.08.2017 року № 1/08 (далі - Договір), а саме щодо несплати вартості наданих послуг відповідно до акту приймання-передавання наданих юридичних послуг від 04.12.2017 року № 2.

Відповідач зазначає, що у предметі Договору визначеному пунктами 1.1, 1.2, 1.3 та 1.4

сторонами не визначено щодо яких саме процедур (процедури) публічних закупівель будуть

надаватися юридичні послуги. Відповідно до п. 2.3 Договору загальна вартість послуг Консультанта становить 0,9% від вартості договору, який буде укладено за результатами процедури закупівлі, в якій Учасника буде обрано переможцем, щодо якої надавалися послуги Консультантом.

Крім того, відповідач вважає, що фактично Договір було укладено для супроводження тендерних процедур на проведення інвентаризації земель лісогосподарського призначення на території Одеської області, за результатами яких 17.11.2017 року між ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та Департаментом фінансів Одеської облдержадміністрації укладено договір про закупівлю послуг №1431 на загальну суму 29100790,14грн.

04.12.2017року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передавання наданих юридичних послуг №2, згідно якого вартість послуг склала 261907грн..

Відповідач стверджує, що в дійсності послуги зазначені в п. 1 акту №2 позивачем не надавались.

Також відповідач стверджує, що в ОСОБА_3 № 2 не визначено вартість виконаних послуг і при цьому зазначено, що ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на день складання даного ОСОБА_3 оплатив вартість послуг в розмірі 261907,00 грн. без ПДВ, у порядку, передбаченому п. 2.1, 2.3. Договору. Жодних претензій у сторін одна до одної на момент складання даного акту про приймання-передавання наданих юридичних послуг немає

Отже відповідач вважає, що ОСОБА_3 приймання-передавання наданих юридичних послуг від 04.12.2017 року № 2 не підлягає предявленню до оплати і не може бути підставою для стягнення будь-яких грошових сум, оскільки в ньому відсутнє посилання на наявність заборгованості за виконанні роботи.

18.04.2018року позивач надав відповідь на відзив, позовні вимоги підтримує та просить суд позовну заяву приватного підприємства «Юридична консалтингова компанія «Партнери-2014» до державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про стягнення заборгованості, пені, індексу інфляції та трьох процентів річних задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 23.04.2018року продовжено строк підготовчого засідання до 23.05.2018року та відкладено підготовче засідання на 14.05.2018року.

24.04.2018року відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд в задоволені позову відмовити.

14.05.2018року представник відповідача звернувся з клопотанням про приєднання до матеріалів справи додаткових документів.

Суд, розглянув клопотання та залучив до матеріалів справи додаткові документи.

Ухвалою суду від 14.05.2018року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті в засіданні суду на 06.06.2018року.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував.

У судовому засіданні 06.06.2018р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

01 серпня 2017 року міждержавним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - Учасник) та приватним підприємством «Юридична консал тингова компанія «Партнери-2014» (далі - Консультант) було укладено договір про надання юридичних послуг № 1/08 (даті - Договір). Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно умов п.1.1. даного Договору, Учасник доручає, а Консультант бере на себе зобовязання надати Учаснику юридичні послуги з питань, що виникають у результаті прийняття Учасником участі у процедурі публічних закупівель.

На виконання умов договору Консультантом було надано комплекс юридичних послуг щодо участі ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в процедурі відкритих торгів на закупівлю послуг «код ДК 021:2015: 71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії» (Проведення робіт з інвентаризації земель лісогосподарського призначення на території Одеської області), що проводилися Департаментом фінансів Одеської обладміністрації. За результатами проведеної закупівлі Учасника визнано переможцем зазначених торгів та 17.11.2017 між ним та Департаментом фінансів Одеської облдержадміністрації було укладено договір про закупівлю послуг № 1431 на загальну суму 29 100 790.14 гривень з ПДВ.

Відповідно до умов п.2.3 договору № 1/08 від 01.08.2017, загальна вартість послуг Консультанта становить 0.9 % від вартості договору, який буде укладено за результатами процедури закупівлі, в якій Учасника буде обрано переможцем та щодо якої надавалися послуги Консультантом.

Згідно із п.2.5. договору № 1/08 від 01.08.2017. Учасник оплачує послуги Консультанта у наступному порядку та строки: на поточний рахунок Консультанта упродовж 5 (пяти) робочих днів з дня виставлення рахунку, про що складається відповідний акт приймання наданих послуг.

04.12.2017 Консультантом було видано Учаснику рахунок на оплату № 2 та підписано між ОСОБА_3 приймання-передавання наданих послуг № 2.

Згідно даного ОСОБА_3 учасник-переможець процедури закупівлі послуг «код ДК 021:2015: 71350000-6 Науково-технічні послуги в галузі інженерії» (Проведення робіт з інвентаризації земель лісогосподарського призначення на території Одеської області) на день складання даного ОСОБА_3 оплачує вартість послуг в розмірі 261 907.00 гривень без ПДВ.

Згідно із п.3.3.1 договору № 1/08 від 01.08.2017. Консультант має право на оплату наданих послуг.

Позивач вважає, що всупереч умовам п.3.2.1 договору № 1/08 від 01.08.2017. Учасником, на даний час послуги Консультанта не оплачено. Факт наявності між ОСОБА_3 договірних відносин підтверджується ОСОБА_3 приймання-передавання наданих послуг № 1 від 08.08.2017 та проведенням Учасником платежу (платіжне доручення № 54) на підставі рахунку на оплату № 1.

Відповідно до п.4.1. Договору, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань згідно з даним договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством У країни.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що в разі прострочки Учасником строків оплати вартості послуг, зазначених в розділі II цього Договору, Учасник сплачує Консультанту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочки.

Позивач вважає, що станом на 16.02.2018 розмір пені становить 14 142.98 грн.

Окрім того, Учасник, на підставі ст.625 ЦК України, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Розмір індексу інфляції та трьох процентів річних станови ть 6586.96 грн. та 1421.00 грн.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 діями порушив права та законні інтереси приватного підприємства «Юридична консалтингова компанія «Партнери-2014», позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача 284057,94 грн., з яких 261907 грн. 00коп.- основного боргу, 14142 грн. 98 коп. пені, 1421 грн. 3% річних, 6586 грн. 96 коп. індекс інфляції та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача з надання послуг у розмірі 261907 грн., у звязку з чим позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором 3% річних у розмірі 1421грн., індексу інфляції у розмірі 6586,96грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 1421грн., індексу інфляції у розмірі 6586,96грн., підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 14142,98грн. пені.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

За правилами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.4.1. Договору, за невиконання чи неналежне виконання зобовязань згідно з даним договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством У країни.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що в разі прострочки Учасником строків оплати вартості послуг, зазначених в розділі II цього Договору, Учасник сплачує Консультанту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочки.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору щодо надання послуг, відповідачу позивачем нарахована пеня в розмірі 1002,53грн. та 1010,05грн - штрафу.

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом пеня у розмірі 14142,98грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив судом до уваги не приймається з наступних підстав.

Відповідач стверджує, що в дійсності послуги зазначені в п. 1 акту №2 позивачем не надавались.

Відповідно до п. 1 вказаного ОСОБА_3 № 2 вбачається, що ПП «Юридична консалтингова компанія «ПАРТНЕРИ-2014» на день складання даного акту надало ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» комплекс юридичних послуг, передбачених п. 1.2 Договору про надання юридичних послуг від 01.08.2017 року № 1/08, серед яких: Підготовка тендерних пропозицій та необхідних документів до них (довідки, кошторис, калькуляція та ін..); Складено проекти заяв (скарг), договорів про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти; Надано допомогу по справах щодо оскарження чи призупинення процедури закупівлі за ініціативи Замовника торгів або інших осіб уповноваженим органом, що визначений чинним законодавством в сфері закупівель за державні кошти; Надано допомогу в підготовці документів на отримання забезпечення тендерних пропозицій; Надано письмові консультації з питань, повязаних з проведенням процедури закупівлі.

Даний акт підписаний як позивачем так і відповідачем, Отже твердження відповідача про те, що послуги не надавались спростовуються підписаним з обох сторін актом приймання-передавання наданих юридичних послуг №2 від 04.12.2017року.

Також відповідач стверджує, що в ОСОБА_3 № 2 не визначено вартість виконаних послуг і при цьому зазначено, що ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на день складання даного ОСОБА_3 оплатив вартість послуг в розмірі 261907,00 грн. без ПДВ, у порядку, передбаченому п. 2.1, 2.3. Договору. Жодних претензій у сторін одна до одної на момент складання даного акту про приймання-передавання наданих юридичних послуг немає.

Відповідач до відзиву проти позову та до заперень не надав жодного доказу, який би підтверджував Фактичну оплату наданих йому юридичних послуг в розмірі 261 907грн. тому суд не приймає ці твердження до уваги.

Крім того, відповідно до умов п.2.3 договору № 1/08 від 01.08.2017, загальна вартість послуг Консультанта становить 0.9 % від вартості договору, який буде укладено за результатами процедури закупівлі, в якій Учасника буде обрано переможцем та щодо якої надавалися послуги Консультантом.

За результатами проведеної закупівлі Учасника визнано переможцем зазначених торгів та 17.11.2017 між ним та Департаментом фінансів Одеської облдержадміністрації було укладено договір про закупівлю послуг № 1431 на загальну суму 29 100 790.14 гривень з ПДВ.

Отже, відповідач, відповідно до п.2.5. договору № 1/08 від 01.08.2017року повинен оплатити 0.9 % від вартості договору, а саме 261907грн..

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 приймання-передавання наданих юридичних послуг від 04.12.2017 року № 2 є підставою для стягнення 261907грн., як за надані юридичні послуги.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати боргу, 3%річних, індексу інфляції, пені до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" до Державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про стягнення 284057,94 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства "Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (вул. Космонавтів, 34, Одеса, Одеська область, 65078, ) на користь Приватного підприємства "Юридична консалтингова компанія "Партнери-2014" (вул. Зарічанська, 3/2, Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ) 261907 (двісті шістдесят одна тисяча девятсот сім) грн. 00коп.- основного боргу, 14142 (чотирнадцять тисяч сто сорок дві) грн. 98 коп. пені, 1421 (одна тисяча чотириста двадцять одна) грн. 3% річних, 6586 (шість тисяч пятсот вісімдесят шість ) грн. 96 коп. індекс інфляції та 4260 (чотири тисячі двісті шістдесят) грн. 87 коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 18 червня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов