ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2018 Справа № 905/614/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта град строй, м. Київ, до відповідача ОСОБА_1 підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, місто Покровськ, Донецька обл.,

про стягнення 277 570,73 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ялта град строй звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, про стягнення 277 570,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 щодо здійснення своєчасної оплати вартості виконаних робіт. Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 було стягнуто з ДП Донецький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Покровськ, на користь ТОВ Ялта Град Строй, м.Київ, основний борг у розмірі - 26 691 354грн. У звязку з тим, що відповідачем не була погашена стягнута за рішенням суду заборгованість в повному обсязі, позивач на непогашену суму основного боргу (9 621 397,62грн.) нарахував інфляційні втрати в розмірі 230 913,54грн., та суму 3% річних в розмірі 46 657,19грн.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач надає належним чином засвідчені копії наступних документів: договору субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013, договірної ціни, довідок про вартість виконаних робіт за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року, актів приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиниці вартості за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року, виписки банку по рахунку позивача за 08.06.2017р., 15.06.2017р., 10.08.2017р.; рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд задовольнити позовні вимоги в сумі 12547,60грн., в решті позовних вимог відмовити. Зазначає, що в розрахунок відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних позивачем взята сума 9 621 397,62грн., яка включає в себе суми, строк сплати яких не настав за рішенням від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 (2224279,52грн., - яка має бути сплачена до квітня, 2224279,52грн., - яка має бути сплачена до травня, 2224279,52грн., - яка має бути сплачена до червня).

Вказує, що до розрахунку для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних повинно включатися залишок заборгованості у сумі 724 279,52 грн., за платіж який повинний бути сплачений до лютого 2018 року та платіж який повинен був сплачений до березня 2018 року у сумі 2 224 279,52грн.

В додатковому відзиві від 17.05.2018р. на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що невиконання грошового зобовязання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, за період такого розстрочення або відстрочення.

Представник позивача у судове засідання 14.06.2018р. не зявився, в попередньому судовому засіданні (13.06.2018р.) позовні вимоги підтримував.

Представник відповідача у судове засідання 14.06.2018р. не зявився, в попередньому судовому засіданні (13.06.2018р.) висловлювався проти задоволення позовних вимог в заявленому позивачем розмірі.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

03.01.2013 між Дочірнім підприємством Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй (далі субпідрядник) підписаний договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-146/1 (далі - Договір).

За умовами п.1.1 Договору субпідрядник зобовязується протягом 2013 року виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Нікішене - Розсипне, км 8+560 км 18+351 відповідно до розрахунку твердої договірної ціни, що є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору генпідрядник зобовязується надати субпідряднику будівельний майданчик, проектно кошторисну документацію, прийняти роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п. 3.1. Договору, ціна останнього становить 26990386,80грн., у тому числі: ПДВ 14 498 397,80грн.

Як визначено п. 4.1.Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати генпідрядником протягом 20 банківських днів, на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ - 3), а також акту приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В), підписаними уповноваженими представниками сторін, при умові надходження від замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок генпідрядника.

Генпідрядник зобовязаний своєчасно та у повному обсягу, при умові надходження від замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, на рахунок генпідрядника коштів за надані послуги (п. 6.1.1 договору).

Відповідно до п.4.2. Договору субпідрядник компенсує генпідряднику витрати, повязані з забезпеченням технічною документацією, організацію, коригуванням, прийманням виконаних робіт та інше (послуги генпідряду) у розмірі 1%від вартості наданих послуг.

Згідно з п.5.1 Договору строк надання послуг до 31.12.2013. Місце надання послуг автомобільна дорога Нікішене Розсипне, км 8+000 км 18+351 (п.6.1.1 Договору).

Належним чином засвідчена копія Договору підписана сторонами та наявна в матеріалах справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 було стягнуто з ОСОБА_1 підприємства Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй основний борг у розмірі 26691354 грн. 26коп.; та розстрочене виконання рішення від 24.01.2017 у справі 3905/3156/16 за наступним графіком: - до липня 2017 року 2224279,52грн., - до серпня 2017 року 2224279,52грн., до вересня 2017 року 2224279,52грн., до жовтня 2017 року 2224279,52грн., до листопада 2017 року 2224279,52грн., до грудня 2017 року 2224279,52грн., до січня 2018 року 2224279,52грн., до лютого 2018 року 2224279,52грн., до березня 2018 року 2224279,52грн., до квітня 2018 року 2224279,52грн., до травня 2018 року 2224279,52грн., до червня 2018 року 2224279,52грн.

За змістом ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 набрало законної сили, та, у відповідності до статті 129-1 Конституції України, є обов'язковим до виконання, і створені ним наслідки не можуть не прийматися судом до уваги.

Як вказує позивач, станом на теперішній час стягнута з відповідача за рішенням суду від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 сума боргу в розмірі 9621397,62грн. є не погашеною.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як було встановлено судом, згідно з рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. по справі №905/3156/16 відповідач взяті на себе зобовязання не виконав.

Як наслідок, вказаним рішенням суду стягнуто з відповідача на користь позивача заявлену до стягнення суму заборгованості в розмірі 26691354,26грн.; та розстрочено її сплату за наступним графіком:

- до липня 2017 року 2224279,52грн.,

- до серпня 2017 року 2224279,52грн.,

- до вересня 2017 року 2224279,52грн.,

- до жовтня 2017 року 2224279,52грн.,

- до листопада 2017 року 2224279,52грн.,

- до грудня 2017 року 2224279,52грн.,

- до січня 2018 року 2224279,52грн.,

- до лютого 2018 року 2224279,52грн.,

- до березня 2018 року 2224279,52грн.,

- до квітня 2018 року 2224279,52грн.,

- до травня 2018 року 2224279,52грн.,

- до червня 2018 року 2224279,52грн.

Як встановлено, згідно з наданими до матеріалів справи банківськими виписками по рахунку позивача відповідачем було сплачено позивачу стягнуту за рішенням суду заборгованість не в повному обсязі - в сумі 17069956,64 грн. (платіж від 08.06.17р. в сумі 1000 000,00грн., платіж від 15.06.2017р. в сумі 14 569 956,64грн., платіж від 10.08.2017р. в сумі 1 500 000,00грн.).

Відповідачем також підтверджено, що стягнута за рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 заборгованість була сплачена частково - в сумі 17069956,64грн.

Отже станом на теперішній час сума непогашеного основного боргу за договором субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 складає 9621397,62грн.

Доказів погашення вказаної заборгованості суду не надано.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Відтак, порушення відповідачем умов договору субпідряду №2-146/1 від 03.01.2013 року щодо оплати є підставою для нарахування визначених ст.625 Цивільного кодексу України платежів.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 46657,19грн. за період з січня 2018 року по лютий 2018 року (59 днів).

Суд, перевірив розрахунок заборгованості із застосуванням 3% річних, та встановив його арифметично вірним, у звязку з чим сума 3% річних підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі 46657,19грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у розмірі 230913,54грн. за період з січня 2018 року по лютий 2018 року.

Суд, перевірив розрахунок заборгованості інфляційних збитків, та встановив його арифметично вірним, у звязку з чим сума інфляційних збитків підлягає стягненню з відповідача в заявленому розмірі 230913,54грн.

Суд не погоджується з позицією відповідача, що невиконання грошового зобовязання за наявності судового рішення про задоволення вимог кредитора з розстроченням або відстроченням, не призводить до наслідків порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, за період такого розстрочення або відстрочення.

На переконання суду, оскільки на час винесення рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 грошове зобовязання відповідача перед позивачем за договором субпідряду №2 146/1 від 03.01.2013 вже існувало, і стягнення такого грошового зобовязання з одночасним розстроченням його сплати, не припиняє зобовязальних відносин між сторонами, та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання за договором.

Тому, при розрахунку 3% річних та інфляційних збитків на суму заборгованості, позивачем обґрунтовано включені суми боргу строк сплати яких за рішенням суду від 24.01.2017р. у справі №905/3156/16 з урахуванням відстрочення, ще не настав.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта град строй", м.Київ до ОСОБА_1 підприємства "Донецький Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Покровськ про стягнення 277 570,73 грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Донецький Облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта град строй" інфляційні втрати в розмірі 230 913,54грн., та суму 3% річних в розмірі 46 657,19грн.; судовий збір в сумі 4163,56грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 19.06.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Ялта град строй; місцезнаходження: 02098, м. Київ, вул.Шумського, 5, офіс 372/2; .

Відповідач: Дочірнє підприємство Донецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України; місцезнаходження: 85307, Донецька обл., місто Покровськ, вул. Захисників України, буд.2; .

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна