ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"19" червня 2018 р. Справа № 5023/7378/11 (н.р. 05/191-09)
Постановою від 12.06.2018 року колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.05.2018р. задоволена; ухвала господарського суду Харківської області від 07.05.2018р. у справі скасована; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02.09.2003р..
На вказане судове рішення викладаю окрему думку наступного змісту.
Так, ухвалою Апеляційного суду Харківської від 02.09.2003 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення №32 площею 228,2 кв.м., №36 площею 69,8 кв.м., №37 площею 32,5 кв.м. в літері А-I, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровані на ім'я ОСОБА_1
Справа розглядалася судами неодноразово та рішенням господарського суду Харківської області від 06.03.2012р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2012р., в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ФО ОСОБА_5, ФО ОСОБА_6, , ФО ОСОБА_7, ФО ОСОБА_8, ФО ОСОБА_9, ТОВ "Холодильник "Морозко" про виділ частки майна у натуральній формі, зобов'язання внести зміни в установчий договір, визнання недійсним рішення загальних зборів відмовлено. В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ „Холодильник „Морозко", ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Холодильник "Морозко", оформлені протоколом №1 від 09.03.2005р., щодо повернення внесків до статутного фонду ТОВ "Холодильник "Морозко" в сумі 8 228,73 грн., виплати вартості майна пропорційно їх частці у статутному капіталі товариства - 25,5% відповідно до ринкових цін та виплати частини прибутку, отриманого в 2005 році до моменту виходу відмовлено. В зустрічному позові ОСОБА_5 до ТОВ "Холодильник "Морозко", ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ „Холодильник „Морозко" від 03.02.1998 р. відмовлено. В частині позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_7, ТОВ "Холодильник "Морозко" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання недійсним протоколу загальних зборів засновників ТОВ "Холодильник "Морозко" №1 від 03.02.1998р., визнання недійсним рішення загальних зборів засновників від 03.02.1998 р. відмовлено.
Відповідно до статті 68 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 року) питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.
Рішення господарського суду Харківської області від 06.03.2012р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2012р. по справі набрали законної сили та в частині не вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову заявником не оскаржувались.

Разом з тим, згідно ч. 1, 4, 9, 10 ст. 145 ГПК України (в редакції від 15.12.2017 року) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються тим судом, який розглядає справу.

При цьому, під поняттям «тим судом» розуміється склад суду, в провадженні якого знаходиться господарська справа, у якій відповідні заходи забезпечення позову вжито.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є наявні в Єдиному державному реєстрі відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Так, заходи забезпечення позову, які просить скасувати заявник були вжиті під час перегляду справи в апеляційному порядку ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02.09.2003р., яка заявником не оскаржувалась та набрала законної сили.

Тобто, вказані процесуальні дії були вжиті іншим судом, ніж той до якого звернувся заявник.

А отже, скасувати арешт може лише суд, який його застосував за наявності правових підстав.

Втім, преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України» та від 28.10.1999р. у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відтак, ухвала Апеляційного суду Харківської області від 02.09.2003р. про забезпечення позову, так само як і рішення господарського суду Харківської області від 06.03.2012 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2012 року, після набрання законної сили не можуть бути поставлені під сумнів, а інші судові рішення у даній справі, в тому числі постанова Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 року, не можуть суперечити цим судовим рішенням.

Приписами статті 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, скасування арешту, застосованого ухвалою Апеляційного суду Харківської області про забезпечення позову від 02.09.2003 року, що набрала законної сили, за своєю правовою природою фактично є переглядом судового рішення, що не передбачено приписами ГПК України та протирічить змісту статті 145 ГПК України.

Таким чином, вважаю, що відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих в межах даної справи іншим судом, а ухвалу господарського суду Харківської області від 07.05.2018 року у справі №5023/7378/11 слід було б залишити без змін.

Суддя О.І. Терещенко