УХВАЛА

12 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 913/982/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Жукова С.В., Катеринчук Л.Й.,

учасники справи:

позивач - Міністерство юстиції України

від позивача - Заінчковський Д.А. дов. № 1771/9.1.2/ін-8 від 09.02.2018

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія",

від відповідача - Кравченко С.Р. дов. № 87 від 30.03.2018

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду Луганської області

від 06.03.2018

у складі судді Марченко Ю.І.,

та постанову Донецького апеляційного господарського суду

від 19.04.2018

у складі колегії суддів: Дучал Н.М. (головуючий), Геза Т.Д., Склярук О.І.,

за позовом Міністерства юстиції України

до Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія"

про стягнення 705 633 875, 87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 Міністерство юстиції України звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" про стягнення збитків, завданих Державному бюджету України, в сумі 705 633 875, 87 грн. внаслідок виплати відшкодування за рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України".

Відповідно до пункту 11 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема: заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.12.2017 у справі № 913/982/17 прийнято позовну заяву Міністерства юстиції України № 825/9.1-22/17 та відкрито провадження у справі в порядку передбаченому статтею 176 ГПК України, призначено підготовче засідання на 22.01.2018.

27.02.2018 Міністерство юстиції України звернулось до господарського суду Луганської області з заявою б/н, б/д про забезпечення позову.

Відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.03.2018 у справі № 913/982/17, з урахуванням приписів статей 136-140 ГПК України (в редакції чинній з 15.12.2017), у задоволенні заяви б/н, б/д Міністерства юстиції України про забезпечення позову щодо відшкодування збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виплати відшкодування за рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" - відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17 апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 залишено без змін.

При цьому, в резолютивній частині постанови Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 вказано про можливість оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду, у порядку передбаченому ГПК України протягом 20 днів з дня складання її повного тексту.

27.04.2018 Міністерство юстиції України (далі - заявник) звернулося безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17 в порядку статей 286, 289 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 913/982/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.05.2018.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VІІІ (далі - Закон № 2147-VІІІ) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Пунктом 17 частини 1 Розділу XI "Перехідні положення" Закону № 2147-VІІІ визначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Станом на момент звернення Міністерства юстиції України з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17, повідомлення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади розміщено не було.

Відповідно до підпункту 17.3 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Закону № 2147-VІІІ, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Відповідно до приписів ГПК України в редакції чинній з 15.12.2017, Суд не наділений процесуальним правом на зупинення вирішення питання, щодо відкриття чи відмови у відкритті касаційного провадження у разі відсутності в суді касаційної інстанції матеріалів справи.

За таких обставин, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.05.2018, з урахуванням дотримання вимог щодо форми та змісту касаційної скарги відповідно до приписів статей 290, 291 ГПК України, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018, датою проведення судового засідання визначено 31.05.2018, витребувано з господарського суду Луганської області та Донецького апеляційного господарського суду матеріали справи № 913/982/17.

24.05.2018 на запит на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшли матеріали справи № 913/982/17 в 6 томах.

29.05.2018 від Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" надійшов відзив на касаційну скаргу, відповідно до якого, заявник проти касаційної скарги заперечував, просив ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 про відмову в забезпеченні позову залишити без змін, а касаційну скаргу позивача - без задоволення.

Крім того, у відзиві зазначено, що згідно пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України передбачено, право подати касаційну скаргу на: 2) ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3,6,7,13,14,21,25,26,28,30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Проте, вищезазначений перелік не включає ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, що зазначені в пункті 4 статті 255 ГПК України.

В судове засідання 31.05.2018 з'явились представники Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія".

Представник позивача, в судовому засіданні 31.05.2018, вимоги касаційної скарги підтримав в повному обсязі, просив касаційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17, щодо відмови у задоволенні забезпечення позову та прийняти нове рішення, яким заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову у справі № 913/982/17 задовольнити повністю.

Представник відповідача, в судовому засіданні 31.05.2018, проти вимог касаційної скарги Міністерства юстиції України заперечував.

Ухвалою Верховного Суду від 31.05.2018 розгляд касаційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 відкладено, датою проведення судового засідання визначено 12.06.2018.

07.06.2018 від Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" надійшло клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17.

У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 913/982/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2018 касаційну скаргу Міністерства юстиції України прийнято до провадження у складі колегії суддів: Погребняк В.Я., головуючий, суддя Катеринчук Л.Й., суддя Жуков С.В.

В судове засідання 12.06.2018 з'явились представники Міністерства юстиції України та Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія".

Представник Приватного акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" підтримав, подане 07.06.2018, клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою позивача на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17. В обґрунтування вказаного клопотання, заявник зазначив, що в силу положень пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України ухвалу щодо відмови в задоволенні забезпечення позову не може бути оскаржено до суду касаційної інстанції.

Представник Міністерства юстиції України проти вказаного клопотання заперечував та просив відкласти розгляд справи.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в силу приписів статей 216 та 306 ГПК України не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Верховного Суду дійшла до висновку про закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходів щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, для запобігання будь-яким зловживанням системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції маються передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: Levages Prestations Sevices v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

При цьому, як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

Пунктом 2 частини 1 статті 287 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини 1 статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018, якою апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 у справі № 913/982/17 про відмову у задоволенні заяви б/н, б/д Міністерства юстиції України про забезпечення позову, залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 у справі № 913/982/17 залишено без змін. Можливість оскарження даної ухвали в касаційному порядку не передбачено пунктом 2 частини 1 статті 287 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що положення статей 287 та 296 ГПК України, не передбачають закриття касаційного провадження з вище наведених підстав, однак, у разі здійснення касаційного перегляду постанови Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі №913/982/17, якою апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 у справі № 913/982/17 про відмову у задоволенні заяви б/н, б/д Міністерства юстиції України про забезпечення позову, залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 у справі № 913/982/17 залишено без змін, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, звертає увагу заявника, що аналогічну правову позицію, щодо застосування положень пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України, викладено в ухвалі Верховного Суду від 06.04.2018 у справі № 922/3152/16, ухвалі від 16.05.2018 у справі № 904/1201/15 та ухвалі від 908/1817/16.

Крім того, колегія суддів враховує, що на момент розгляду даної справи сформована практика Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами, поданими на ухвали суду першої інстанції, які відсутні в наведеному в пункті 2 частини 1 статті 287 ГПК України переліку, апеляційний перегляд яких здійснений після набрання чинності зазначеною редакцією Кодексу.

Відтак з метою забезпечення єдності судової практики застосування пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі №913/982/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 234, 235, п. 2 ч.1 ст.287, п. 1 ч. 1 ст. 293, 314 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, Суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.03.2018 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2018 у справі № 913/982/17 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню на підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді С.В. Жуков

Л.Й. Катеринчук