ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"11" червня 2018 р.м. Одеса справа № 916/394/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши справу № 916/394/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна /10001, Житомирська обл., м. Житомир, пр. Незалежності, 188, /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, /

про стягнення 36 044,48 грн.

та за зустрічним позовом: товариства з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, /

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна /10001, Житомирська обл., м. Житомир, пр. Незалежності, 188, /

2) товариства з обмеженою відповідальністю Горяц-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, /

про визнання недійсним договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року

за участю представників:

від позивача за первісним позовом /відповідача за зустрічним позовом/: не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від відповідача за первісним позовом /позивача за зустрічним позовом/: не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від відповідача за зустрічним позовом ТОВ Горяц-Т: не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фіто Україна» (ТОВ "Фіто Україна", позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 425/18) до товариства з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т (ТОВ "Сагітта-Т", відповідач) про стягнення 36 044,48 грн. за договором переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року.

Ухвалою суду від 11.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/394/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.05.2018 року.

07.05.2018 року через канцелярію до суду надійшла заява позивача ТОВ Фіто Україна /вх. № 9200/18/ про розгляд справи за відсутності представника позивача.

10.05.2018 року через канцелярію до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ САГІТТА-Т /вх. № 918/18/ до відповідачів: ТОВ Фіто Україна, ТОВ Горяц-Т про визнання недійсним договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року, укладеного між ТОВ САГІТТА-Т, ТОВ Горяц-Т та ТОВ Фіто Україна.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року повернуто зустрічну позовну ТОВ САГІТТА-Т /вх. № 918/18 від 10.05.2018 року.

В судовому засіданні 10.05.2018 року судом оголошено протокольну ухвалу про продовження відповідачу строку для надання відзиву на позов до 15.05.2018 року, відкладено підготовче судове засідання на 23.05.2018 року.

15.05.2018 року через канцелярію до суду надійшла зустрічна позовна заява ТОВ САГІТТА-Т /вх. № 961/18/ до відповідачів: ТОВ Фіто Україна, ТОВ Горяц-Т про визнання недійсним договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року, укладеного між ТОВ САГІТТА-Т, ТОВ Горяц-Т та ТОВ Фіто Україна.

16.05.2018 року постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову ТОВ САГІТТА-Т, який обєднано разом із первісним позовом ТОВ Фіто Україна в одне провадження в рамках справи № 916/394/18.

23.05.2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/394/18 до судового розгляду по суті; судовий розгляд по суті призначено на 11.06.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач - ТОВ Фіто Україна посилається на те, що 06.04.2017 року між ТОВ Горяц-Т /первісний боржник/, ТОВ «САГІТТА-Т» /новий боржник/, ТОВ «Фіто Україна» /кредитор/ було укладено договір переведення боргу № б/н, за умовами якого, первісний боржник передав новому боржнику грошове зобовязання перед кредитором за основним договором (договором поставки з відстрочкою платежа) № 15/16 від 01.04.2016 року у розмірі 36 044,48 грн. згідно підписаного о акту звірки на 20.03.2017 року між ТОВ Фіто Україна та ТОВ Горяц-Т, що виникло на підставі основного договору, а новий боржник погодився виконати вказане грошове зобовязання (пункти 1-2 договору). З посиланням на положення п. 4.1., 3.12., 3.16. основного договору (договору поставки з відстрочкою платежа) № 15/16 від 01.04.2016 року, якими встановлений обов'язок покупця перераховувати протягом 14-ти календарних днів з моменту реалізації товару сто відсотків його вартості продавцю, якщо товар не повертуто за 30 днів до сплину строку придатності або реалізації, пункти 1, 2 вказаного в позові договору про переведення боргу, керуючись положеннями ст. 193 ГК України, ст.ст. 692, 525, 526 ЦК України позивач вказує на порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ТОВ "САГІТТА-Т" посилається на те, що оспорюваний договір переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року укладено від ТОВ Горяц-Т та від ТОВ «САГІТТА-Т» однією особою ОСОБА_1 Валерієвною, яка являлась директором як первісного боржника - ТОВ "Горяц-Т", так і нового боржника - ТОВ "Сагітта-Т". Вказане, за твердженням ТОВ "САГІТТА-Т", з посиланням на положення ст.ст. 92, 203, 215, 237, 238 ЦК України є достатньою правовою підставою для визнання оспореного договору недійсним.

До судового засідання представник позивача за первісним позовом /відповідача за зустрічним позовом/ ТОВ «Фіто Україна» не зявився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву ТОВ Фіто Україна /вх. № 9200/18 від 07.05.2018 року/ про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача за первісним позовом /позивача за зустрічним позовом/ ТОВ САГІТТА-Т ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити, заперечував проти задоволення первісного позову.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог за первісним позовом і відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 06.04.2017 року між ТОВ Горяц-Т /первісний боржник/, ТОВ «САГІТТА-Т» /новий боржник/, ТОВ «Фіто Україна» /кредитор/ укладено договір переведення боргу № б/н /а.с. 10-11/, за умовами якого, первісний боржник передає новому боржнику грошове зобовязання перед кредитором у розмірі 36 044,48 грн. згідно акту звірки на 20.03.2017 року між ТОВ Фіто Україна та ТОВ Горяц-Т, що виникло на підставі основного договору, а новий боржник погоджується виконати вказане грошове зобовязання.

Пунктом 3 договору встановлено, що грошове зобовязання, яке передається первісним боржником новому боржнику встановлюється актом звірки взаєморозрахунків між первісним боржником і кредитором.

Згідно п. 4 договору, первісний боржник зобовязаний забезпечити нового боржника повною і своєчасною інформацією, що має відношення до переведення боргу.

Пунктом 5 договору встановлено, що з моменту вступу в силу цього договору новий боржник приймає на себе зобовязання і права первісного боржника за договором №15/16 від « 01» квітня 2016 року.

Переведення боргу за цим договором не тягне за собою ніяких інших змін в договорі № 15/16 від 01.04.2016 року, крім повязаних із заміною первісного боржника новим боржником (п. 6 договору переведення боргу).

Відповідно до п. 7 договору, кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі свого боку цей договір, дає свою згоду на відповідну передачу боргу в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 9 договору, всі суперечки, що виникають по цьому договору або повязані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підсудністю відповідно до чинного законодавства України.

Договір переведення боргу №б/н від 06.04.2017 р. вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін (п. 10 договору).

Відповідно до п. 12 договору, всі суперечки, що виникають з цього договору або повязані з ним, в тому числі, повязані з дією, укладанням, виконанням, зміною та припиненням цього договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регулюються цим договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також звичаями ділового обороту, які можуть застосовуватися до таких правовідносин на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно п. 13 договору, він складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології в трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із сторін.

З дослідженого судом договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року вбачається, що договір підписаний від ТОВ «Горяц-Т» директором підприємства - ОСОБА_1, від ТОВ «Сагітта-Т» директором підприємства - ОСОБА_1 та від ТОВ «Фіто Україна» директором підприємства ОСОБА_3 Договір скріплений печатками сторін.

Як на підставу своїх зустрічних вимог позовних вимог ТОВ «Фіто Україна» посилається на положення ст.ст. 92, 203, 215, 237, 238 ЦК України, та обґрунтовує позов неправомірним, на думку ТОВ «Сагітта-Т», підписанням договору директором ОСОБА_1 в інтересах як ТОВ «Сагітта-Т», так і в інтересах ТОВ «Горяц-Т».

Згідно із ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу, як то: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обовязку і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Частиною ч. З ст. 92 ЦК України встановлено, що орган або посадова особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Під час розгляду справ про визнання угоди (правочину) недійсною, господарський суд встановлює наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, правоздатність сторін за угодою, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. При цьому обставини, що мають істотне значення для вирішення спору повинні підтверджуватись сторонами належними та допустимими доказами відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України (постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Судом досліджено надані ТОВ "Сагітта-Т" відомості про юридичні особи - ТОВ Горяц-Т /первісний боржник/ та ТОВ «САГІТТА-Т» /новий боржник/ з яких вбачається що органом управління зазначених юридичних осіб є керівник - ОСОБА_1 /а.с. 77-86/. Зазначені відомості також містять дані про відсутність обмежень керівника представляти вказані юридичні особи у правовідносинах з третіми особами, у тому числі підписувати договори.

Суд критично оцінює доводи ТОВ «Сагітта-Т» щодо застосування до правовідносин з керівництва товариствами первісного боржника та нового боржника положень ст. 237, 238 ЦК України, які регулюють правовідносини з представництва, оскільки положення Цивільного кодексу України щодо представництва не розповсюджуються на правовідносини з керівництва товариствами.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги заявлення заявлення ТОВ "Сагітта-Т" вимог про визнання недійсним договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року з підстав, які не застосовуються до правовідносин з кервництва підприємства, зважаючи на відсутність обмежень керівника ОСОБА_1 щодо укладення договорів, суд дійшов висновку про правомірність дій керівника ОСОБА_1 як директора ТОВ "Сагітта-Т" та ТОВ "Горяц-Т" під час укладення оспореного договору про переведення боргу і відсутність правових підстав в розумінні ст. 203 ЦК України щодо визнання його недійсним. Діючи в межах наданих йому повноважень керівник ТОВ «Сагітта-Т» та ТОВ «Горяц-Т», вчинив оспорювану угоду, внаслідок чого права і обов'язки виникають, змінюються і припининяються саме у юридичних осіб.

Також, враховуючи той факт, що позивач ТОВ «Сагітта-Т» своїми діями у подальшому схвалив укладений правочин, спірний договір також не може бути визнаний недійсним з підстав його укладення неповноважною особою.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість зустрічних вимог ТОВ «Сагітта-Т», у звязку із чим суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову.

У звязку із відмовою у задоволенні зустрічного позову, судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України позивачу за зустрічним позовом не відшкодовується.

Стосовно позовних вимог ТОВ «Фіто Україна» про стягнення боргу за договором переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року у розмірі 36 044,48 грн., суд зазначає наступне.

Матеріали справи містять договір поставки з відстрочкою платежу № 15/16, укладений 01.04.2016 року між ТОВ «Фіто Україна», з однієї сторони, та ТОВ «Горяц-Т», з іншої сторони /а.с. 12-17

Відповідно до п. 4.1. основного договору, оплату кожної окремої партії Товару (визначеній у накладній) по даному договору покупець проводить шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару та поточний рахунок постачальника протягом 14 днів з моменту реалізації.

Положеннями п. 3.12. основного договору встановлено, що за 30 днів до сплину строку придатності або реалізації товару/зі спливом строку придатності чи реалізації товару постачальник зобовязується прийняти товар з оформленням відповідних товарно-транспортних та бухгалтерських документів.

Відповідно до п. 3.16. основного договору, покупець вправі визначити та повернути товари, що реалізуються в магазинах покупця, як товари, що не мають попиту, надавши відомості постачальнику стосовно продажу таких товарів.

Таким чином, враховуючи, що основним договором не визначено строк реалізації товару, то суд приходить до висновку, що товар мав бути реалізований у розумні строки, або повернений позивачу як такий, що не користується попитом.

Проаналізувавши положення матеріального права у сукупності з умовами договору, суд приходить до висновку, що нереалізація товару протягом розумних строків з моменту поставки та не вчинення відповідачем дій щодо повернення товару позивачу у відповідності до умов п.п. 3.12 та 3.16 основного договору тягне за собою обовязок ТОВ «Сагітта-Т» оплатити товар.

Судом встановлено, що 01.12.2017 року ТОВ «Фіто Україна» направляло на адресу ТОВ «Сагітта-Т» лист-вимогу вих. № 171/1 /а.с. 19-21/ разом із актом звірки. В листі позивач просить відповідача здійснити погашення заборгованості за договором переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року.

Вказана вимога ТОВ «Фіто Україна» залишилася без виконання з боку ТОВ «Сагітта-Т».

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 11, 16, 509, 526, 530, 536, 611, 612, 630, 692, 712 ЦК України та ст.ст. 20, 173, 180, 193, 265 ГК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ст. 526 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 ГК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фіто Україна» про стягнення з ТОВ "САГІТТА-Т" заборгованості за поставлений товар у розмірі 36 044,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ТОВ «Фіто Україна» при предявленні позову сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 223 від 23.02.2018 року /а.с. 9/.

Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства ТОВ «Фіто Україна» у повному обсязі, то судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т /65005, м. Одеса, вул. Балківська, 124/1, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна /10001, Житомирська обл., м. Житомир, пр. Незалежності, 188, / заборгованість за договором переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року розмірі 36 044,48 грн. /тридцять шість тисячі сорок чотири гривні 48 копійок/; судовий збір у розмірі 1762,00 грн. /одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок/.

3. Відмовити у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю САГІТТА-Т (вх. № 961/18 від 15.05.2018 року) до товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна, товариства з обмеженою відповідальністю Горяц-Т про визнання недійсним договору переведення боргу № б/н від 06.04.2017 року.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.06.2018 року.

Суддя Н.Д. Петренко