11 червня 2018 рокуСправа № 921/2/18
м. Тернопіль
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Шумського І.П.
при секретарі судового засідання Шмир А.І.
розглянув клопотання б/н від 22.05.2018 про ухвалення додаткового рішення
у справі
про стягнення 1486800 грн. залишку невикористаних ТДВ "Шустов - Спирт" амортизаційних відрахувань, які підлягають поверненню державі, внаслідок розірвання договору оренди №7-ЦМК від 26.06.2001, укладеного між сторонами у справі.
відповідача - ОСОБА_3
Суть справи:
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18 травня 2018 року у справі №921/2/18 відмовлено у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Шустов - Спирт" про стягнення 1486800 грн. залишку невикористаних ТДВ "Шустов - Спирт" амортизаційних відрахувань.

Під час підготовчого провадження, у відзиві б/н від 26.01.2018 (вх. № 4629 від 26.01.2018) відповідачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТДВ "Шустов - Спирт" понесло та очікує понести у звязку із розглядом цієї справи. До даного розрахунку включено суму 30000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Як в ході підготовчого провадження, так і під час розгляду справи №921/2/18 по суті (до закінчення судових дебатів), в судових засіданнях представником відповідача неодноразово в усному порядку зазначалось про те, що документальне підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу буде представлено суду після ухвалення рішення по справі у визначеному ГПК України порядку.

Після ухвалення рішення у справі №921/2/18, 23.05.2018 представником відповідача подано клопотання б/н від 22.05.2018 (вх. №11473), в якому просить прийняти рішення про стягнення із позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування цьому зазначає, що документи, що надаються суду повністю підтверджують факт понесення ТДВ "Шустов - Спирт" таких витрат, а їх розмір є співмірним із складністю справи, обсягу виконаних робіт та наданих послуг, а також із ціною позову, яка становить 1486800 грн. В якості додатків до цього клопотання представником відповідача долучено копії: опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом; акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 03.01.2018; платіжне доручення від 21.05.2018; виписку з банківського рахунку ОСОБА_3 за 21.05.2018; довідку з банківського рахунку ОСОБА_3 за 21.05.2018.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.244 ГПК України).

Згідно ч.4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалою суду від 29.05.2018 розгляд клопотання б/н від 22.05.2018, поданого представником відповідача, призначено на 04.06.2018, а ухвалою суду від 31.05.2018 на 11.06.2018.

Після цього представником відповідача до матеріалів справи подано письмові пояснення б/н від 01.06.2018 (вх. №11924 від 04.06.2018), в яких ним зазначено зокрема: згідно умов договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 факт надання послуг повинен підтверджуватись первинним документом; такий документ може бути складений лише після закінчення надання відповідних послуг; на момент судових дебатів по справі № 921/2/18 процес надання правових послуг адвокатом ще не завершився, а тому сторони договору не могли скласти акт надання послуг та провести відповідні розрахунки; оплата клієнтом за послуги проведена після складання акту прийому-передачі наданих послуг 21.05.2018, а тому такі документи не могли бути подані суду до судових дебатів, що проводились 18.05.2018.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів справи подано заперечення №10-12-02117 від 01.06.2018 (вх. 11865 від 04.06.2018) щодо стягнення судових витрат, в яких просить суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача. З приводу цього ним зазначено: встановлений ТДВ "Шустов-спирт" та Адвокатом ОСОБА_3 гонорар в сумі 30000 грн. є необгрунтовано високим, суттєво завищеним, неспіврозмірним із складністю справи та ціною позову; Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області є органом державної влади, фінансується з Державного бюджету України і має обмежені видатки на сплату судового збору, що обліковуються по КЕКВ 2800 "Інші видатки"; оскільки, держава не отримала кошти в сумі 1486800 грн. у вигляді надходжень до Державного бюджету України або у вигляді поліпшень орендовано майна, у зв'язку з припиненням договору оренди, позивач змушений буде оскаржувати зазначене рішення, що потребує додаткових коштів на сплату судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні 11.06.2018 просив суд відмовити у задоволенні клопотання ТДВ "Шустов-спирт" про стягнення з РВ ФДМ України по Тернопільській області витрат на оплату послуг адвоката.

Повноважним представником відповідача в судовому засіданні 11.06.2018 підтримано його клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) Акорд. Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер NJ 20 UC 21 D 8040543 E 2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд прийшов до висновку що клопотання представника ТДВ "Шустов - Спирт" підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються, зокрема з витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст. 126 ГПК України).

Частинами 1 та 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України вказано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

А відповідно до п.8 ч.3 ст.165 ГПК України відзив повинен містити, зокрема попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Представником відповідача такий орієнтовний розрахунок суми судових витрат наведено у відзиві б/н від 26.01.2018. Торкається він орієнтовної суми 30000 грн. на оплату послуг адвоката.

Частиною 8 статті 129 ГПК України вказано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.1 ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В ході підготовчого провадження та до закінчення судових дебатів (під час розгляду справи по суті) представником відповідача в усному порядку неодноразово оголошувалась заява про те, що документальне підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу буде представлено суду після ухвалення рішення по справі у визначеному ГПК України порядку.

Додатки до відзиву б/н від 26.01.2018, подані відповідачем містять, зокрема договір б/н від 03.01.2018 про надання правової допомоги, з додатком №1 до нього.

У самому відзиві відповідач також навів орієнтовану суму оплати послуг адвоката (30000 грн.).

Як вже зазначалось рішенням суду від 18.05.2018 у справі №921/2/18 відмовлено у задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Шустов - Спирт" про стягнення 1486800 грн. залишку невикористаних ТДВ "Шустов - Спирт" амортизаційних відрахувань.

В порядку ст.ст. 123,129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України відповідач з поважних причин не зміг подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат. Оскільки, як вбачається з умов договору про надання правової допомоги від 03.01.2018, а також дати складення відповідних документів про обсяг і вартість робіт з правової допомоги, платіжного документа про їх оплату, вони не могли бути подані суду до проголошення рішення, а тим більше до закінчення судових дебатів.

Пунктом 6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи 03.01.2018 між адвокатом - ОСОБА_3, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ТР №000157 від 24.02.2017 та клієнтом - ТДВ "Шустов - Спирт" (надалі - сторони) укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 договору клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобовязання надати правову допомогу, яка може передбачати, зокрема: представництво інтересів клієнта в суді під час здійснення господарського судочинства; обсяг правової допомоги додатково погоджується сторонами в письмовій формі, що оформляється додатками до договору.

За надання правової допомоги клієнт зобовязаний сплатити адвокату гонорар в розмірі та порядку, що додатково погоджені за певний вид та обсяг правової допомоги. Розрахунки за договором здійснюються в гривнях в безготівковій чи готівковій формі (п.5.1, п.5.3 договору).

Згідно п.6.1 договору він укладений в дату підписання, що зазначена на початку та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

У п.1 додатку №1 від 03.01.2018 до договору про надання правової допомоги від 03.01.2018 сторони погодили надання наступних послуг: опрацювання матеріалів справи; написання та направлення відзиву на позовну заяву, представництво в суді та інша правова допомога, повязана із справою; розмір гонорару 30000 грн.

Цей додаток є невідємною складовою частиною договору про надання правової допомоги (п.2 додатку №1 від 03.01.2018).

Як вже згадувалось, на виконання умов вказаного договору представником відповідача після ухвалення рішення у даній справі, 23.05.2018 подано клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на оплату послуг адвоката. До вказаного клопотання ним долучено:

- опис робіт (наданих послуг) від 22.05.2018, виконаних адвокатом по справі №921/2/18, який містить перелік послуг наданих адвокатом при здійсненні професійної правничої допомоги по справі №921/2/18, зокрема: правовий аналіз позовної заяви РВ ФДМ України по Тернопільській області та доданих до неї документів; усні консультації щодо наявності/відсутності підстав, визначених законодавством України або договором оренди цілісного майнового комплексу від 26.06.2001 для стягнення до Державного бюджету України залишку амортизаційних відрахувань; написання та подача в Господарський суд Тернопільської області відзиву на позовну заяву; перелік дат судових засідань, в яких приймав участь представник відповідача (включаючи кінцеве засідання у справі);

- Акт прийому-передачі виконаних робіт від 18.05.2018, із змісту якого вбачається, що адвокатом надано клієнту юридичні послуги відповідно до переліку, вказаного в описі робіт (наданих послуг), а оплата гонорару за надані послуги в розмірі 30000 грн. здійснюється клієнтом шляхом перерахування коштів на банківський рахунок адвоката протягом 2 днів з моменту підписання Акта;

- платіжне доручення №5011 від 21.05.2018 на суму 30000 грн., згідно якого платником ТДВ "Шустов - Спирт" перераховано кошти в сумі 30000 грн., з призначенням платежу: №233691 ІПН НОМЕР_1 ОСОБА_3, господарські витрати, правова допомога по справі №921/2/18. Зарахування вказаної суми на рахунок представника відповідача підтверджує виписка ПриватБанку від 23.05.2018 за період 21.05.2018-21.05.2018.

Відповідно до змісту копії договору від 03.01.2018 про надання правової допомоги та оригіналу ордеру серії ТР№031916 від 31.01.2018, ОСОБА_3 як адвокат (на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000157 від 24.02.2017, виданого ОСОБА_2 адвокатів або КДКА Тернопільської області) приймав участь в судових засіданнях по розгляду справи №921/2/18 з представлення інтересів відповідача.

Згідно інформації, одержаної судом із Єдиного реєстру адвокатів України (створений та почав функціонувати з 16 січня 2013 року на підставі Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням ОСОБА_2 адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 26 (http://erau.unba.org.ua), який є загальнодоступним та загальновідомим Інтернет ресурсом та містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набули права на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва № 000157, виданого ОСОБА_2 адвокатів Тернопільської області 24.02.2017, на підставі рішення № 25/2 від 24.02.2017.

Таким чином, слід вважати, що зазначена інформація про отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000157 від 24.02.2017 є загальновідомим фактом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

З огляду на наведене, суд вважає, що підписаний договір про надання правової допомоги від 03.01.2018 (з додатком №1 до нього), сплачені кошти в сумі 30000 грн. на виконання саме даного правочину, згідно наявного у матеріалах справи платіжного доручення, опису робіт та їх акту приймання передачі, загальновідома обставина про те, що ОСОБА_3 є адвокатом, присутність адвоката ОСОБА_3 в судових засіданнях під час розгляду справи №921/2/18 є належними доказами понесених відповідачем витрат на правову допомогу в сумі 30000 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.3, ч.4 ст.126 ГПК України).

За приписами ч.5 та ч.6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приписи ст. 126 ГПК України передбачають право суду на зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, при умові, що інша сторона довела неспіврозмірність розміру понесених іншою стороною таких витрат.

У запереченнях №10-12-02117 від 01.06.2018 РВ ФДМ України по Тернопільській області, в рамках приписів ч.5 та ч.6 ст.126 ГПК України, не заявляється клопотання про зменшення розміру понесених ТДВ "Шустов - Спирт" витрат на оплату послуг адвоката. Також позивачем не подано доказів, в розумінні ст.ст. 73-74, 76-80 ГПК України, які б доводили неспівмірність таких витрат.

Попри це представник позивача, у своїх запереченнях, просить повністю відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про стягнення з РВ ФДМ України по Тернопільській області на користь ТДВ "Шустов - Спирт" витрат, понесених останнім на оплату послуг адвоката.

Суд відхиляє вказані заперечення, оскільки передбачене ч.2 ст.124 ГПК України право суду на відмову у відшкодуванні суми витрат на оплату послуг адвоката пов'язується лише з неподанням попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат (крім суми судового збору) у першій заяві по суті спору.

Такими заявами відповідно до ч.2 ст. 161 ГПК України є, зокрема, відзив на позовну заяву.

Відповідачем, як вже було згадано, попередній розрахунок судових витрат наведено у відзиві від 26.01.2018 - першій зробленій відповідачем заяві по суті справи.

Відтак, сплачені ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Шустов - Спирт" кошти в сумі 30000 грн. на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області.

При цьому, суд враховує значну суму заявлених вимог (1486800 грн.), значення справи для відповідача, обсяг наданих адвокатом послуг (підготовка відзиву на позов, заперечень, тощо), участь адвоката у 6-ти судових засіданнях та інші обставини, викладені у ч.4 ст.126 ГПК України.

Додаткове рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.244 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 16,20, 73-86, 91, 123,126, 129, 233, 236-240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (вул. Танцорова, 11, м. Тернопіль, код 14037372) на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю "Шустов - Спирт" (вул. Леся Курбаса, 48, м. Скалат, Підволочиський район, Тернопільська область, код 31273638) 30000 (тридцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 15 червня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський