РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2018Справа № 910/23566/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп"
простягнення 224 000 грн 00 коп.
Представники:
від позивача: Луценко О.В. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
від відповідача-2:Прядка В.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" з вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп" про стягнення 32 000 грн 00 коп. компенсації за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єктів правового захисту.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 1, 15, 32, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачами у приміщені кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2, музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3" шляхом його публічного виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/23566/17 та розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2018.

26.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" надійшли додаткові пояснення № та № 2.

У підготовчому засіданні 08.02.2018 оголошено перерву до 05.03.2018.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 сторін викликано у судове засідання на 05.03.2018.

Підготовче засідання призначене на 05.03.2018 не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 сторін викликано у судове засідання на 29.03.2018.

14.03.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-2 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

29.03.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої остання просить суд стягнути з відповідача-1 56 000 грн 00 коп. і з відповідача-2 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2"; та про стягнення з відповідача-1 56 000 грн 00 коп. і з відповідача-2 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3".

У підготовчому засіданні 29.03.2018 оголошено перерву до 07.05.2018.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2018 сторін викликано у судове засідання на 07.05.2018.

У підготовчому засіданні 07.05.2018 оголошено перерву до 04.06.2018.

21.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

24.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.

01.06.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" надійшли відповіді на відзиви відповідачів.

У підготовчому засідання 04.06.2018 суд на місці постановив закрити підготовче засідання та призначити справу для розгляду по суті на 18.06.2018

У судовому засіданні 18.06.2018 оголошено перерву до 19.06.2018.

Представник відповідача-1 у судове засідання 19.06.2018 не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання 18.06.2018 для розгляду справи по суті заявились представники позивача та відповідача-2 та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, та просить суд їх задовольнити.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи рекомендації, викладені у пункті 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 визначено, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Таким чином, суд приймає збільшення позовних вимог та розглядає вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 56 000 грн 00 коп. і з відповідача-2 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2"; та про стягнення з відповідача-1 56 000 грн 00 коп. і з відповідача-2 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Представник відповідач-2 надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

У судовому засіданні 19.06.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організації колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник, позивач) укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - договір №АВ-24012014/01), за умовами якого видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 9.2 договору № АВ-24012014/01 у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання, з метою захисту прав видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу організації; вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав видавника, за умов отримання попередньої згоди видавника.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє безстроково (пункт 12.1 договору № АВ-24012014/01).

Відповідно до змісту Декларації об'єктів авторського права (музичних творів) № 204 від 01.10.2016 до договору № АВ-24012014/01, видавник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" передав в управління Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", музичні твори, зокрема, твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_2, частка правовласника щодо публічного виконання - 25 %).

Відповідно до змісту Декларації об'єктів авторського права (музичних творів) № 205 від 01.10.2016 до договору № АВ-24012014/01, видавник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" передав в управління Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", музичні твори, зокрема, твір "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_2, частка правовласника щодо публічного виконання - 6.25 %).

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" отримало майнові права на зазначений твір від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" на підставі ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д від 01.11.2014.

За умовами вказаного ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - видавник) надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - субвидавник) право на використання протягом строку (як він визначений у пункті 11) на території (Україна) способами, вказаними в договорі, всіх творів, що входять до каталогу видавника, за виключенням Продакшн Музики; субвидавник має право використовувати твори протягом строку на території на умовах виключної ліцензії; у випадку, коли субвидавнику стане відомо про будь-який випадок неавторизованого або такого, що порушує права використання тих чи інших творів, субвидавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") зобов'язаний невідкладно повідомити про це видавника (ТОВ "Ворнер/Чаппелл"), а видавник вправі самостійно визначити, чи використовувати засоби судового захисту та якщо використовувати, то які; субвидавник вправі в досудовому порядку забезпечити дотримання і захищати всі права на твори на території або від свого імені та (або) від імені видавника без отримання попереднього погодження видавника, субвидавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") не вправі ініціюювати від свого імені та (або) від імені видавника (ТОВ "Ворнер/Чаппелл") судові процеси відносно будь-яких творів без отримання попереднього письмового погодження видавника; строк договору починає обчислюватись з моменту його підписання та з урахуванням положень пункту 11.2, спливає 31 грудня 2014 року. При цьому сторони окремо обумовили, що договір в частині надання прав субвидавнику розповсюджується на період, попередній даті укладення договору, а саме - з 01 січня 2014 року. Сторони окремо обумовили, що видавник надає субвидавнику право вимагати та отримувати від третіх осіб будь-які види винагороди та компенсацій за використання творів, не зібраних на момент укладення договору іншими субвидавниками видавника або правовласниками творів; строк договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, якщо та до тих пір поки не буде розірваний будь-якою зі сторін шляхом направлення письмового повідомлення іншій стороні не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів. При умові отримання такого повідомлення про розірвання даний договір припиняється, починаючи з 30 червня або з 31 грудня, в залежності від того, яка дата слідує після спливу 30 (тридцяти) календарних днів.

З додатку № 1 до ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д ("Роздруківка з каталогу музичних творів") вбачається, що ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" підтвердили станом на 01.12.2016 згідно Ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д надання прав по відношенню до наведеного в цьому додатку переліку музичних творів, серед яких: музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Відповідно до додатку № 1/2 до ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д вбачається, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" проінформувало ТОВ "Ворнер/Чаппелл" про використання на території України без відповідного дозволу музичних творів згідно переліку, серед яких музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Крім того, вказаними додатками № 1, № 1/2 до ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д, які підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", останнє зазначене товариство наділено правом звернення до суду відповідно до діючого в Україні законодавства з метою захисту порушеного права.

Згідно вказаних додатків № 1, № 1/2 ТОВ "Ворнер/Чаппелл" також погодилося з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на основі договору про управління майновими авторськими правами.

Судом враховано, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним; зазначені договори є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що на підставі ліцензійного договору № ВЧ-01112014/01-д та додатків № 1, № 1/2 до нього ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" набув майнові права, зокрема, на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3", а організація на підставі договору № АВ-24012014/01 та декларації музичних творів № 1 набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами суб'єкта авторського права - ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", зокрема, щодо музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3".

22.11.2016 представником Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованому за адресою: АДРЕСА_2, в якому здійснюють господарську діяльність Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп", що встановлено з рахунку № 182109 та куточку споживача, зафіксовано факт публічного виконання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" у виконанні ОСОБА_2, та "ІНФОРМАЦІЯ_3" у виконанні ОСОБА_2, для фонового озвучення закладу, про що складено акт № Че-07/11/16. На підтвердження зазначених обставин суду надано фіскальний чек, відповідний диск із відеофіксацією факту виконання музичних творів.

У зв'язку з встановленням факту порушення відповідачем майнових авторських прав позивача шляхом незаконного використання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3", позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" та 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3", а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп" 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_2" та 56 000 грн 00 коп. за порушення майнових авторських прав за використаний без дозволу об'єкта правового захисту - музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом положень статті 440 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Статтею 445 Цивільного кодексу України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Згідно зі статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" при порушенні будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, суб'єкти авторського права (і відповідно особи, які представляють їх інтереси) мають право подавати позови про виплату компенсації, а суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права" об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, зокрема музичні твори з текстом і без тексту.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що кожен музичний твір є окремим об'єктом авторського права, який належить конкретному суб'єкту (ам). Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського права та/або суміжних прав становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у виді стягнення компенсації. Кожний суб'єкт авторського права при порушенні цього права, в тому числі на один твір, має право на компенсацію в розмірі, не менше 10 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" публічним виконанням є подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час. Публічним сповіщенням (доведенням до загального відома) є передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як зазначено в пункті 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 Цивільного кодексу України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Факт публічного виконання спірного музичного твору засвідчується відеозвукозаписом на диску VS DVD-R, яким підтверджено час і місце використання спірних творів саме у закладі, де відповідачі провадять господарську діяльність.

Суд оглянув, доданий до матеріалів справи відеозапис фіксації порушення та встановив, що використання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_2) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець ОСОБА_2), здійснювалося у приміщенні кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", за адресою: АДРЕСА_2, шляхом публічного виконання у приміщенні ресторану. Якість відеозапису та безперервна зйомка дає підстави виключити можливість монтажу.

Отже, судом встановлено, що виключні майнові авторські права на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_2) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець ОСОБА_2) належать позивачу, відповідачі не надали доказів укладення останніми угод із правовласниками, які б дозволяли публічне виконання вказаних творів.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про правомірне використання відповідачами спірних музичних творів, а тому використання відповідачем спірних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп" на те, що відтворення зафіксованих музичних творів у приміщенні, в якому господарську діяльність здійснює відповідач могло здійснюватися самим представником Організації як зацікавленою особою за допомогою належного йому технічного пристрою (зокрема, мобільного телефону) Касаційний господарський суд відхиляє, з огляду на те, що на відповідача покладається обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Крім того, саме відповідач, який здійснює господарську діяльність у відповідному закладі харчування несе відповідальність за додержання вимог закону у ньому, в тому числі, у сфері інтелектуальної власності. Крім того, суд зазначає, що використання музичних творів безпосередньо у публічному закладі (а не шляхом здійснення користувачем передачі таких творів в ефір чи по кабелях) є публічним виконанням.

При цьому, саме Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп", які здійснюють господарську діяльність у відповідному закладі, несуть відповідальність за додержання в ньому вимог закону щодо охорони права на об'єкти інтелектуальної власності. Право на використання музичних творів у здійсненні господарської (комерційної) діяльності надається суб'єкту, який таку діяльність здійснює, а не певній території, на якій вона (діяльність) здійснюється.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

У підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Організацією у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації в розмірі по 224 000 грн 00 коп. (2*70*1600 грн.), тобто по 56 000 грн 00 коп. за кожний твір, з кожного відповідача за порушення за виконання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_2) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець ОСОБА_2), на користь товариства, виходячи з того, що розрахункова величина складає 1 600 грн.

З огляду на те, що встановлені фактичні обставини справи свідчать про вчинення відповідачами єдиного порушення прав позивача на твори, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заявлених вимог, а саме щодо стягнення з відповідачів компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 112 000 грн 00 коп., тобто по 28 000 грн 00 коп. за кожний твір, з кожного відповідача за порушення за виконання музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець - ОСОБА_2) та "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець ОСОБА_2).

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 126, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02089, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 23, офіс 916, ідентифікаційний код 37396151) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, місто Київ, вулиця Лютеранська, будинок 15, літера А, нежиле приміщення 18, ідентифікаційний код 39019265) 56 000 (п'ятдесят шість тисяч) грн 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 840 (вісімсот сорок) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп" (04212, місто Київ, вулиця Тимошенка, будинок 9, ідентифікаційний код 37371329) на користь Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 23, офіс 916, ідентифікаційний код 37396151) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, місто Київ, вулиця Лютеранська, будинок 15, літера А, нежиле приміщення 18, ідентифікаційний код 39019265) 56 000 (п'ятдесят шість тисяч) грн 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 840 (вісімсот сорок) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В іншій частині заявлених вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 56 000 грн 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ем Бі Кей Груп" 56 000 грн 00 коп. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 22.06.2018

Суддя Н.Б. Плотницька