ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018м. ДніпроСправа № 904/2132/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз"

до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Заводська, буд.2, )

про стягнення заборгованості за послуги транспортування природного газу у розмірі 2 822 549,56 грн.

Представники:

від позивача представник ОСОБА_1 дов. № 6-621 від 22.02.18р.

від відповідача представник ОСОБА_2 дов. № 14/2018 від 08.05.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області

3 позовом до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про стягнення 2 822 549,56 грн., що складають суму заборгованості за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 16/2-ТКЕ від 31.03.2016 року,

Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Ухвалою суду від 21.05.18р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке відбудеться 19.06.2018р. о 10:15год.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 16/2-ТКЕ від 31.03.2016р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з такого транспортування.

Представник відповідача, заявлені позивачем вимоги визнав повністю відповідно до наданого пояснення.

Також 19.06.2018 року відповідач ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" подало до господарського суду пояснення, відповідно до якого відповідач змінив найменування з Публічного акціонерне товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Дані обставини мотивовані тим, що з 25.04.2018р. річними загальними зборами ПАТ

"Дніпровська теплоелектроцентраль" було перейменовано на ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль", про що внесено зміни до статуту та внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

В новій редакції статуту Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" затвердженого 25.04.2018р. річними загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", зазначено, що товариство є правонаступником майна, прав та обов'язків Державного підприємства "Днепродзержинська теплоелектроцентраль", Відкритого акціонерного товариства "Днепродзержинська теплоелектроцентраль", Публічного акціонерного товариства "Днепродзержинська теплоелектроцентраль", Публічного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль".

Отже, враховуючи встановлені вище обставини, наведені положення законодавства, суд вбачає підстави для заміни назви відповідача, Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" на його правонаступника - ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" та здійснення процесуального правонаступництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

За викладених обставин, господарський суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та оголосити рішення у справі.

В судовому засіданні 19.06.18р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.03.2016р. між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" (газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством "Днепродзержинська теплоелектроцентраль" правонаступником якого є ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" (замовник) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №16/2-ТКЕ.

Згідно п.1.1. договору газотранспортне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника, отриманого від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення -газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Відповідно до п.3.1. договору послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Згідно п.5.1. договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.5.4. договору вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Договір набирає чинності з 01.04.2016р. та укладається на строк до 31.12.2016р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1. договору).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На виконання умов договору позивач за період листопад - грудень 2017р. надав відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 3 350 065,89грн., що підтверджується актами наданих послуг від 31.11.2017р. та від 31.12.2017р., підписаними сторонами без будь-яких зауважень (а.с.21).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п.5.6. Договору у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, в якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково розрахувався з позивачем за надані у листопаді - грудні 2017р. послуги з транспортування природного газу у розмірі 527 516,33грн., у зв'язку з чим заборгованість, яка існувала на дату подання позову до суду, складає 2 822 549,56грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за надані у листопаді - грудні 2017р. послуги з транспортування природного газу складає 2 822 549,56грн., що підтверджується матеріалами справи, у тому числі актом звіряння взаєморозрахунків станом на 24.04.2018р., визнається відповідачем та підлягає стягненню.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 822 549,56 грн., слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Також господарським судом розглянуто прохання відповідача викладене в поясненнях щодо відстрочення виконання рішення до жовтня 2018 року та встановлено наступне.

Згідно ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обовязковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Своє прохання про відстрочення представник відповідача обґрунтовує наступним, ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" є виробником теплової енергії, яку виробляє з природного газу, а КП КМР «Тепломережі» є підприємством, яке надає послуги з теплопостачання в м. Кам'янське, кошти на отримані від такого постачальника теплової енергії йдуть на погашення боргу перед постачальником природного газу та підприємств що здійснюють послуги з транспортування і розподілу газу. Тобто, розрахунки здійснюються відповідно до встановленого державою алгоритму.

Проте, КП КМР «Тепломережі» своєчасно не виконує зобов'зання зі сплати послуг теплопостачання. Борг даного підприємства перед ОСОБА_3 товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" на 2018 рік становить більше одного мільярда гривень, отже ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" перебуває в залежності по виконанню зобов'язань зі сплати заборгованості перед ПАТ "Укртрансгаз" від виконання зобов'язань КП КМР «Тепломережі» та встановленого державою алгоритму розрахунків.

Крім того, ОСОБА_3 товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль" як і його боржник КП КМР «Тепломережі» здійснюють свою основну діяльність лише в осінньо - зимовий період, тобто є сезонними підприємствами-які працюють з жовтня по березень.

Представник позивача заперечив проти відстрочення виконання рішення та зазначив, що не вбачає підстав для відстрочення оскільки дані твердження не підтверджені жодними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Господарським судом встановлено, що відповідачем до свого пояснення щодо відстрочення виконання судового рішення до жовтня 2018 року не надано жодного належного доказу, який би підтвердив факт неможливості на даний час розрахуватись з позивачем, а тому вищезазначені пояснення відповідача є не обґрунтованими та не підтверджені відповідними доказами.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення може становити порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" (Case of Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-ІІ) зазначено, що право на суд, захищене статтею 6 вказаної Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів на підтвердження надзвичайних (виключних) обставин, правові підстави для задоволення заяви (пояснення) про відстрочку виконання рішення суду відсутні.

Таким чином, господарський суд вирішив у задоволенні заяви (пояснення) Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про відстрочення виконання рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 629, 901, 903 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 20, 52, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 129, 238-241, 247-252, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Замінити відповідача у справі №904/2132/18 - Приватного акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Заводська, буд.2, ) його правонаступником - ОСОБА_3 товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Заводська, буд.2, ).

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Заводська, буд.2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ) в особі Криворізького лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії управління магістральних газопроводів "ХАРКІВТРАНСГАЗ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне, вул. Нікопольська, 57, ЄДРПОУ ВП: 25698645) основний борг у розмірі 2 822 549 (два мільйони вісімсот двадцять дві тисячі п'ятсот сорок дев'ять) грн.56 коп. та судового збору у розмірі 44 338 (сорок чотири тисячі триста тридцять вісім) грн. 24 коп.

У задоволенні заяви (пояснення) Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль" про відстрочення виконання рішення відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.06.2018р.

Суддя ОСОБА_4