ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018м. ДніпроСправа № 904/584/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А. за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро", м. Монастирище Черкаської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівське", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 2 433 406 грн. 09 коп. за договором поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-К

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №7/А/Б від 18.12.2017, адвокат;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №б/н від 26.03.2018, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівське" заборгованість за поставлений товар в розмірі 2 304 716 грн. 92 коп., з яких: 1 999 681 грн. 40 коп. - основний борг, 161 344 грн. 16 коп. - пеня, 105 517 грн. 43 коп. - 18% річних, 38 173 грн. 92 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-К, а також покласти на відповідача витрати позивача по сплаті судового з бору в сумі 34 570 грн. 75 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 26 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов'язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 16.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 01.03.2018.

В судовому засіданні 01.03.2018 оголошено перерву до 20.03.2018 для надання сторонами витребуваних судом документів.

12.03.2018 на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог від 06.03.2018 № 12/А/С, відповідно до якої позивач збільшив розмір позовних вимог в частині нарахування пені, 18% річних та інфляційних втрат, та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 2 433 406 грн. 09 коп., з яких: 1 999 681 грн. 40 коп. - основний борг, 224 950 грн. 46 коп. - пеня, 140 032 грн. 48 коп. - 18% річних, 68 741 грн. 75 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-К, а також покласти на відповідача витрати позивача по сплаті судового з бору в сумі 36 501 грн. 09 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 26 000 грн. 00 коп.

12.03.2018 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву від 12.03.2018, в якому останній заперечує проти заявлених позовних вимог та зазначає, що спірний договір підписаний з боку відповідача директором ОСОБА_3 із перевищенням своїх повноважень, у зв'язку із чим відповідач звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом про визнання договору поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-К недійсним. Просив у позові відмовити.

Судове засідання, призначене на 20.03.2018, не відбулось, у зв'язку із складними погодними умовами, що склалися у місті Дніпро та області (завірюха, шквальний вітер, замети на дорогах, утруднення руху автомобільного транспорту у міжміському сполученні тощо), про що сторін повідомлено листом від 20.03.2018.

20.03.2018 на адресу суду надійшла заява ТОВ "Седна-Агро" про забезпечення позову від 19.03.2018 № 22/А/С, в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "Коновалівське" у межах суми позовних вимог в розмірі 2 495 907 грн. 18 коп., які знаходяться на всіх рахунках ТОВ "Коновалівське", інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, але не обмежуючись: п/р № 1567 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528;

- заборони суб'єктам державної реєстрації, в тому числі нотаріусам, акредитованим суб'єктам, державним реєстраторам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно будь-які зміни, що пов'язані з припиненням права оренди (суборенди) земельних ділянок, майнове (речове) право оренди на яке зареєстровано за ТОВ "Коновалівське".

21.03.2018 електронною поштою до господарського суду надійшло клопотання позивача від 20.03.2018 № 28/А/С про проведення судового засідання у режимі відеоконференції із дорученням такого проведення Господарському суду Черкаської області.

Ухвалою господарського суду від 21.03.2018 підготовче судове засідання призначено на 17.04.2018, з проведенням його в режимі відеоконференції за участю позивача.

Ухвалою від 22.03.2018 заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Коновалівське" у межах суми позовних вимог в розмірі 2 495 907 грн. 18 коп., які знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівське", інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, але не обмежуючись: п/р № 1567 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528; у решті заяви відмовлено.

12.04.2018 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача від 10.04.2018 № 45/А/С, в якій позивач на спростування доводів ТОВ «Коновалівське» зазначив, що згідно із протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Коновалівське» від 22.03.2017№ 22/03/2017-К, який був наданий позивачу при укладенні договору поставки № 22/03/2017-К від 22.03.2017, учасником відповідача вирішено укласти спірний договір із визначенням його умов та надані повноваження директору товариства ОСОБА_3 на підписання вказаного договору та інших супроводжувальних договір документів від імені ТОВ «Коновалівське». Крім того вказує, що відповідно до даних, які містяться в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.03.2018 учасником відповідача було та є Інтернешнл ОСОБА_4 Лімітед, отже невірним є надання відповідачем статуту товариства в редакції від 2015, в якому учасниками значаться інші підприємства. Стверджує, що таким чином відсутні будь які підстави вважати порушеними п. 11.3.5.4. Статуту відповідача, спірний договір поставки укладений між сторонами без порушень чинного законодавства. Просив доводи відповідача, вказані у відзиві, відхилити.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.04.2018 подав клопотання про зупинення провадження у справі, у зв'язку з розглядом Господарським судом Черкаської області пов'язаної справи №925/207/18.

Клопотання відповідача обґрунтоване, тим що Товариство з обмеженою відповідальністю "Коновалівське" звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору поставки від 22.03.2017 № 22/03/2017-К, за яким у справі №904/584/18 заявлено вимогу про стягнення заборгованості та штрафних санкцій. Таким чином, відповідача вважає, що вирішення даної справи неможливе до остаточного вирішення справи №925/207/18.

Ухвалою від 17.04.2018 клопотання відповідача відхилено господарським судом, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 24.04.2018.

24.04.2018 до суду надійшли заперечення відповідача, в яких останній зазначив, що протокол загальних зборів учасників ТОВ «Коновалівське» від 22.03.2017№ 22/03/2017-К, на який посилається позивач, ніколи не складався, походження наданої позивачем копії протоколу відповідачу не відоме. Крім того, довіреності № DKN 17 та № 82 від 04.04.2017, згідно яких отримувався товар з боку відповідача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, товариством не видавались. Таким чином, передача товару не уповноваженій товариством на такі дії особі не створює жодних наслідків для відповідача. Крім того, зауважує що вказані довіреності містять незаповнені реквізити щодо № та дати наряду, за яким необхідно отримати матеріальні цінності; в порушення умов п. 4.3.2 договору сторони не склали специфікацію, в якій необхідно було погодити строки оплати товару, у звязку із чим вважає, що строк оплати товару не настав; позивачем не надано жодного акту приймання-передачі товару за спірними поставками, оформлення якого передбачене умовами п. 3.3 договору, що додатково свідчить про відсутність події поставки. Просив у задоволенні позову відмовити.

24.04.2018 представник відповідача подав клопотання про витребування доказів у позивача, яке задоволено господарським судом. В засіданні оголошено перерву до 10.05.2018.

Представники сторін в судовому засіданні 10.05.2018 подали письмову згоду про початок розгляду справи по суті.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 11.06.2018.

У судовому засіданні 11.06.2018 представником відповідача подане клопотання від 11.06.2018 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, проведення якої просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та поставити на вирішення експерта наступні питання: Чи виконано на довіреності від 04.04.2017 № DKN 17 підпис у графі «Керівник підприємства» ОСОБА_3? Чи виконано підпис у протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Коновалівське» від 22.03.2017№ 22/03/2017-К Афродітою Лукаіду?

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи заперечував.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коновалівське" (покупець) укладено договір поставки № 22/03/2017-К (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (надалі -"товар" або «товари»), а покупець зобов'язаний прийняти такий товар та оплатити його на встановлених даним договором умовах (п. 1.1. договору).

Найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за даним договором, і є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма специфікаціями відповідно до умов договору на протязі його дії (п. 1.3. договору).

Детальна інформація про кількісні характеристики товару міститься у специфікації (додатку) до цього договору. Сторони погодили, що партією товару вважається товар, поставку якого погоджено сторонами у кожній окремій специфікації. Кількість партій товару дорівнює кількості специфікацій (п. 2.1. договору).

Товар постачається на умовах DDР у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів Інкотермс 2010, якщо інше не передбачено специфікацією. Конкретна адреса передачі товару покупцю (місце поставки) зазначається у специфікації. Строк поставки: постачальник зобов'язаний поставити товар за відповідною специфікацією протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати внесеним покупцем попередньої оплати (авансу) згідно п.4.3.1. або п.4.4.1. договору, якщо інше не передбачено специфікацією. Дострокова поставка товару постачальником допускається виключно за згодою сторін (п. 3.1. договору).

На кожну поставлену партію товару постачальник зобов'язаний надати такі документи: рахунок (якщо оригінал не був переданий покупцю раніше), видаткову накладну, сертифікат на насіння України (якщо поставці підлягає насіння), сертифікат якості/підтвердження відповідності, товарно-транспортну накладну, акт прийому-передачі товару та інші документи відповідно до чинного законодавства Украйні та умов цього договору. Постачальник зобов'язаний оформити та зареєструвати податкову накладну в єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та строки, згідно законодавства України (п. 3.2. договору).

Право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної та акту прийому-передачі товару (дата підписання покупцем видаткової накладної повинна співпадати з датою фактичного отримання товару покупцем та актом прийому-передачі товару; у випадку, якщо дата підписання покупцем видаткової накладної не співпадає з датою підписання покупцем акта прийому-передачі товару, датою поставки товару вважається дата підписання покупцем акту прийому-передачі товару) (п. 3.3. договору).

Загальна вартість/ціна товару за цим договором (ціна договору) складає суму вартості/ціни партій товару за всіма специфікаціями до нього договору (п. 4.1. договору).

Ціна кожного найменування товару, а також ціна/сума партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, що складені та підписані сторонами, та встановлюється у національній валюті України - гривні (ціна/вартість товару включає: витрати постачальника на упаковку, маркування, навантаження, транспортування товару, розвантаження, гарантійні зобов'язання тощо). Збирання, знезараження, перевезення та утилізація використаної тари з-під небезпечних речовин сплачено (п. 4.2. договору).

В п. 4.2.1.1. договору сторони погодили, що якщо на дату поставки товару офіційний курс продажу іноземної валюти до гривні зміниться (збільшиться або зменшиться) на 5% (п'ять відсотків) а більше по відношенню до офіційного курсу пролажу іноземної валюти до гривні на дат1, що переду* латі складання Специфікації до Договору (та який зазначено у відповідній специфікації), до визначення розміру неоплаченої частини ціни (вартості) товару, оплату якої встановлено на умовах відстрочення (згідно п.4.3.2. цього договору або умов специфікації) буде застосовано наступну формулу:

Ц = Ц дог х (К пост / К дог), де

Ц дог - розмір неоплаченої частини ціни (вартості товару (оплату якої встановлено на умовах відстрочення, згідно п. 4.3.2. цього договору або умов специфікації) у гривнях на дату, що передує даті складання специфікації до договору;

К пост - курс продажу іноземної валюти до гривні на дату поставки;

К дог - курс продажу іноземної валюти до гривні на дату, що передує даті підписання специфікації до договору (та який зазначено у відповідній специфікації).

Відповідно до п. 4.3. договору, у разі, коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то, якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем в наступному порядку:

Оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній Специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом п'яти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату. Постачальник зобов'язаний виставити та надати покупця рахунок в день підписання сторонами відповідної специфікації. Ціна, зазначена у рахунку, дійсна протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від зміни офіційного курсу продажу іноземної валюти до гривні встановленого Національним банком України. Рахунок дійсний протягом п'яти банківських днів з дати отримання такого рахунку покупцем, не залежно від строку, зазначеному у такому рахунку. У такому випадку покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (дата оплати), з моменту зарахування грошових кошт в на банківський рахунок постачальника (п. 4.3.1. договору).

Оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (з урахуванням п. 4.2.1.1. договору), здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації. У такому випадку покупець вважається таким, що виконав грошові зобов'язання по оплаті 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації (дата оплати), з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п. 4.3.2. договору).

Приймання товару по кількості та якості упаковки (окрім прихованих недоліків) здійснюється покупцем у момент прийому товару у місці поставки та підтверджується підписанням покупцем акту прийому-передачі товару (п. 5.1. договору).

Постачальник зобов'язаний поставити товар на умовах цього договору (п. 6.1.2. договору).

Покупець зобов'язаний: дотримуватися умов даного договору; прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з умовами даного договору (п. 6.2.1. та п. 6.2.2. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2017 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Закінчення строку дії договору не позбавляє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору (п. 10.1. договору).

23.03.2017. сторонами укладено Додаток № 1 до договору (т. 1 а.с. 30), в якому визначили товар, що підлягає поставці:

- реглон супер у кількості 280,00 л вартістю 89 224 грн. 80 коп. з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 9,89 дол. США без ПДВ);

- трофі у кількості 3 980 л вартістю 929 696 грн. 16 коп. з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 7,25 дол. США без ПДВ). Всього на суму 1 018 920 грн. 96 коп. Також сторонами погоджено графік оплати товару покупцем:

- авансова частина 305 676 грн. 29 коп. (30%) згідно умов п. 4.3.1. договору;

- відстрочений платіж 713 244 грн. 67 коп. (70 %) не пізніше 15 жовтня 2017р.

23.03.2017 сторонами підписано Додаток № 2 до договору (т. 1 а.с. 31), в якому визначили товар, що підлягає поставці:

- примекстра голд у кількості 1 520,00 л вартістю 484 363 грн. 20 коп. з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 9,89 дол. США без ПДВ);

- реглон супер у кількості 450,00 л вартістю 143 397 грн. 00 коп. з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 9,89 дол. США без ПДВ);

- трофі у кількості 5 180 л вартістю 1 210 006 грн. 56 коп. з ПДВ (еквівалент ціни за од. виміру 7,25 дол. США без ПДВ). Всього на суму 1 837 766 грн. 76 коп. Також сторонами погоджено графік оплати товару покупцем:

- авансова частина 551 330 грн. 03 коп. (30%) згідно умов п. 4.3.1. договору;

- відстрочений платіж 1 286 436 грн. 73 коп. (70 %) не пізніше 15 жовтня 2017р.

Позивач виставив відповідачу рахунки:

- № 1365 від 23.03.2017 на оплату товару вартістю 1 018 920 грн. 26 коп. з ПДВ (т. 2 а.с. 95);

- № 1392 від 23.03.2017 на оплату товару вартістю 1 837 766 грн. 76 коп. з ПДВ (т. 2 а.с. 96).

Відповідач на виконання п. 4.3.1. договору здійснив попередню оплату:

- 30.03.2017 30% вартості товару, передбаченої у Специфікації № 1 (Додатку № 1) від 23.03.2017 у розмірі 305 676 грн. 29 коп., що підтверджується випискою по рахунку (т. 1 а.с. 38), відповідно до вказаної виписки відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 305 676 грн. 29 коп. з призначенням платежу: «передплата 30 % за СЗР зг. рах. № 1365 від 23.03.2017р.»;

- 31.03.2017 30% вартості товару, передбаченої у Специфікації № 2 (Додатку № 2) від 23.03.2017 у розмірі 551 330 грн. 03 коп., що підтверджується випискою по рахунку (т. 1 а.с. 38), відповідно до вказаної виписки відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 551 330 грн. 03 коп. з призначенням платежу: «передплата 30 % за СЗР зг. рах. № 1392 від 23.03.2017р.».

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 2 856 687 грн. 72 коп., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 1836 від 04.04.2017 про поставку товар на суму 1 837 766 грн. 76 коп. (т. 1 а.с. 32);

- № 1862 від 04.04.2017 про поставку товар на суму 1 018 920 грн. 96 коп. (т. 1 а.с. 34)

та товарно-транспортними накладними:

- № д від 04.04.2017 про поставку товар на суму 1 837 766 грн. 76 коп. (т. 1 а.с. 36);

- № д від 04.04.2017 про поставку товар на суму 1 018 920 грн. 96 коп. (т. 1 а.с. 37).

Товар отримано представниками відповідача на підставі довіреностей № DKN 17 та № 82 від 04.04.2017 (т.1, а.с. 33, 35).

23.03.2017 сторонами укладено Додаток № 1 до договору (т. 1 а.с. 30), в якому визначили товар, що підлягає поставці на суму 1 018 920 грн. 96 коп. Також сторонами погоджено графік оплати товару покупцем:

- авансова частина 305 676 грн. 29 коп. (30%) згідно умов п. 4.3.1. договору;

- відстрочений платіж 713 244 грн. 67 коп. (70 %) не пізніше 15 жовтня 2017.

23.03.2017 сторонами підписано Додаток № 2 до договору (т. 1 а.с. 31), в якому визначили товар, що підлягає поставці на суму 1 837 766 грн. 76 коп. Також сторонами погоджено графік оплати товару покупцем:

- авансова частина 551 330 грн. 03 коп. (30%) згідно умов п. 4.3.1. договору;

- відстрочений платіж 1 286 436 грн. 73 коп. (70 %) не пізніше 15 жовтня 2017.

Враховуючи вищевикладене, відповідач відповідно до п. 4.3.2. договору, з урахуванням здійсненої попередньої оплати (30% вартості товару за специфікаціями 1 та 2 (додатками 1 та 2)) повинен був сплатити:

- 70% вартості товару за специфікацією № 1 (додатком № 1) у розмірі 713 244 грн. 67 коп. у строк до 15.10.2017 включно;

- 70% вартості товару за специфікацією № 2 (додатком № 2) у розмірі 1 286 436 грн. 73 коп. у строк до 15.10.2017 включно.

В порушення приписів п. 4.3.2. договору відповідач свої зобовязання зі сплати 70% вартості товару за специфікаціями № 1та № 2 (додатками № 1та № 2) не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 1 999 681 грн. 40 коп. (713 244 грн. 67 коп. 70% вартості товару за специфікацією № 1 (додатком № 1) + 1 286 436 грн. 73 коп. 70% вартості товару за специфікацією № 2 (додатком № 2)).

За умовами п. 9.5. договору у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно п 4.3.2. або п. 4.4.2. договору, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Строк нарахування штрафних санкцій (неустойки) за цим договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції (в тому числі неустойка) за прострочення виконання зобов'язань за цим договором нараховуються до моменту належного та повного виконання відповідного зобов'язання в межах строку загальної позовної давності (ст. 257 ЦК України). До вимог про стягнення штрафних санкцій (в тому числі неустойки) за цим договором не застосовується строк спеціальної позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, кредитор за зобов'язанням, що порушене, може звернутися до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим договором в межах строку загальної позовної давності, встановленого ст. 257 Цивільного кодексу України (п. 9.10. договору).

За розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за період з 16.10.2017 по 06.03.2018 у загальному розмірі 224 950 грн. 46 коп.

У п. 9.9. договору сторони узгодили, що відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобов'язання, покупець зобовязується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 18 % річних від простроченої (неоплаченої) суми.

Із посиланням на п. 9.9. договору та положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 18% річних в сумі 140 032 грн. 48 коп. за загальний період з 16.10.2017 по 06.03.2018 та інфляційні втрати за період з 16.10.2017 по 31.01.2018 у розмірі 68 741 грн. 75 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: договором з додатками, копіями видаткових та товарно-транспортних накладних, довіреностями на отримання товару, банківською випискою про часткову сплату вартості товару, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Враховуючи строки оплати товару за спірними поставками, узгоджені сторонами у додатках № № 1, 2 від 23.03.2017 до договору, строк оплати відстроченого платежу за цими поставками є таким, що настав 15.10.2017.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені, 18% річних та інфляційних втрат порушень чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобовязання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 999 681 грн. 40 коп. основного боргу, 224 950 грн. 46 коп. пені, 140 032 грн. 48 коп. 18% річних, 68 741 грн. 75 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

Так, відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою та податковою накладними, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та включені до податкової звітності позивача (за первісним позовом), а також товарно-транспортними накладними.

Факт отримання товару та внесення авансової частини вартості товару, згідно виставлених позивачем рахунків, відповідачем належними доказами не спростовано.

При цьому, посилання відповідача на невиконання постачальником умов договору, в частині надання актів приймання-передачі товару, не звільняє відповідача від обовязку оплатити отриманий товар, оскільки матеріали справи містять докази фактичного отримання товару відповідачем, в той час як підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар у строк, визначений сторонами у додатках до договору.

Статтею 666 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

При цьому, матеріали справи не містять, а сторонами у справі не надано доказів:

- звернення відповідача до позивача з вимогою надати визначені договором документи, встановивши при цьому, розумний строк для їх передання;

- відмови відповідача від договору;

- доказів повного повернення отриманого товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору.

Отже, відповідач з часу отримання товару не скористався наданим йому нормами статті 666 Цивільного кодексу України правом встановити постачальнику строк для передачі необхідних документів, що стосуються товару, а в разі не виконання вимог - відмовитися від договору та повернути товар. Так, відповідач у період з часу отримання товару не відмовився та не повідомив позивача про намір відмовитися від нього через відсутність будь-яких документів, що його стосуються, водночас і не вимагав від позивача (за первісним позовом) надання цих документів.

Крім того, ненадання зазначеного відповідачем акту приймання-передачі товару не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому не звільняє відповідача від обовязку оплатити переданий йому товар.

Заперечення відповідача щодо перевищення повноважень директором Товариства ОСОБА_3 під час підписання спірного договору спростовуються наданим позивачем протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Коновалівське» від 22.03.2017№ 22/03/2017-К, що підписаний єдиним учасником товариства директором Інтернешнл ОСОБА_4 Лімітед Афродітою Лукаіду. При цьому, твердження відповідача, що вказаний протокол загальних зборів, як і довіреності на отримання товару за спірними поставками, ніколи не складались та не підписувались з боку товариства, належними доказами не доведені та не підтверджені, спростовуються наявними матеріалами справи та відхиляються судом як необґрунтовані.

Щодо клопотання відповідача про призначення експертизи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та призначення експертизи по справі, оскільки за встановлених обставин та наявних в матеріалах справи доказах, факт поставки позивачем товару на замовлення відповідача, його отримання повноважними представниками відповідача та часткова оплата його вартості, свідчать про схвалення ТОВ «Коновалівське» спірного правочину. Наведене також підтверджується листом ТОВ «Коновалівське» від 19.02.2018 № 40 на імя директора ТОВ «Седна-Агро», що підписаний директором відповідача ОСОБА_7, згідно із змістом якого відповідач підтверджує наявність заборгованості перед позивачем та зобовязується погасити борг за 2017 рік рівними частинами протягом 5 місяців (т. 2, а.с. 84).

Таким чином, у межах справи, що розглядається, суд не вбачає перешкод для самостійної оцінки доказів у сукупності з метою винесення законного і об'єктивного рішення та підстав для призначення судової експертизи.

Також у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на послуги адвоката у розмірі 26 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, відповідачем долучено до матеріалів справи копії договору про надання професійної правничої допомоги та представництво в господарському суді від 22.01.2018 № 3, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» та Адвокатським бюро «Дефініція ОСОБА_1», акту приймання - передачі виконаних робіт № 1 від 30.01.2018, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 345 від 19.10.2009, а також платіжне доручення № 1113 від 27.02.2018 про оплату Адвокатському бюро «Дефініція ОСОБА_1» грошових коштів у розмірі 26 000 грн. 00 коп.

Згідно із ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VI показник установлено на рівні 40% прожиткового мінімуму.

Принцип «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка тощо.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає до стягнення з позивача на користь відповідача складає 15 000 грн. 00 коп., з огляду на необхідність, розумність та справедливість відповідних судових витрат для даної справи.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коновалівське" (49040, м. Дніпро, просп. Праці, буд. 2Т, 26, ідентифікаційний код 32535075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (19100, Черкаська область, Монастирищенський район, м. Монастирище, вул. Соборна, буд. 3, ідентифікаційний код 33143734) 1 999 681 грн. 40 коп. (один мільйон девятсот девяносто девять тисяч шістсот вісімдесят одну грн.. 40 коп.) основного боргу, 224 950 грн. 46 коп. (двісті двадцять чотири тисячі девятсот пятдесят грн.. 46 коп.) пені, 140 032 грн. 48 коп. (сто сорок тисяч тридцять дві грн.. 48 коп.) 18% річних, 68 741 грн. 75 коп. (шістдесят вісім тисяч сімсот сорок одну грн.. 75 коп.) інфляційних втрат, 37 382 грн. 09 коп. (тридцять сім тисяч триста вісімдесят дві грн. 09 коп.) витрат по сплаті судового збору, 15 000 грн. 00 коп. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на послуги адвоката.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 21.06.2018