ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 Справа № 917/157/18

За позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022

до Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" вул. Київська, 62, м.Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 44 395,80 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з"явився

Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення з приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" пені в розмірі 44 395,80 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2018 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання по справі на 06.03.2018 р.

Представник позивача в засіданні суду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

У підготовче засідання відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, надіслав на електрону адресу суду відзив на позовну заяву № 316/17-84 від 05.02.2018 р. (вх. № 2434 від 06.03.2018 р.). Відзив також був наданий в письмовому вигляді (вх. №2526 від 12.03. 2018 р.).

У відзиві на позовну заяву відповідач (в судовому засіданні представник відповідача) вказує на те, що позивачем при нарахуванні пені порушено строк позовної давності та норми ч.6 ст.232 ГПК України. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зважаючи на те, що у зв»язку зі згортанням попиту на машинобудівну продукцію ПрАТ "АвтоКраз" знизило свою виробничу діяльність, реалізація продукції стала збитковою, що негативно впливає на фінансовий стан підприємства. Через зниження об»ємів виробництва кредиторська заборгованість підприємства продовжує збільшуватися. Відповідач вживає всіляких заходів для економії ресурсів, пов»язаних з життєдіяльністю ПрАТ "АвтоКраз", здійснює активну роботу по пошуку нових ринків збуту. На підприємстві встановлено гнучкий режим робочого часу.

Крім того, відповідач зазначає, що оскільки на наданий час заборгованість за невиконання договірних зобов»язань відсутня, розмір позовних вимог скаладається з нарахованої пені, порушення зобов»язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин суд з урахуванням інтересів боржника може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. У відзиві на позов відповідач просить суд відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

06.03.2018р. від відповідача надійшло клопотання № 316/17-84 від 05.03.2018 р. (вх. № 2456) про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із знаходженням уповноваженого представника у щорічній відпустці.

10.04..2018р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій ПАТ «Полтаваобленерго» зазначає, що чинне законодавство не містить виключень по звільненню господарюючих суб»єтів від нарахування штрафних санкцій, а нарахування пені виконано з дотриманням положень ст.. 232 ГК України.

10.04.2018р. за клопотанням позивача продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

05.05.2о18р. від ПрАТ "АвтоКраз" надійшла заява про зменшення штрафних санкцій (пені). У вказаній заяві відповідач вказує, що скорочення світового попиту на вітчизняні автомобілі призвело до втрат ПрАТ "АвтоКраз"зовнішніх ринків збуту. Через відсутність попиту на автомобілі, підприємство значно знизило всю виробничу діяльність. Крім того, виконавчою службою накладено арешт на кошти та інші цінності ПрАТ "АвтоКраз", що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Підприємство не дивлячись на скрутне фінансове становище знаходить грошові кошти та можливість здійснити оплату за послуги постачання електричної енергії. Строк прострочення планової оплати за послуги на сягає більше трьох днів, а в більшості випадків прострочення відсутнє На підставі ст.. 233 ГК України відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 95%.

10.05.2018р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв відповідача належним чином. Крім того, ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між відкритим акціонерним товариством "Полтаваобленерго» (в подальшому змінило організаційно-провову форму на Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго») та Холдинговою компанією «АвтоКрАЗ» (змінило форму Приватне акціонерне товариство "АвтоКраз") 17 жовтня 2008 року укладено договір №344 «Про постачання електричної енергії» (далі -ОСОБА_2).

За умовами Договору Постачальник (ПАТ "Полтаваобленерго") продає електричну енергію Споживачу (ПАТ "АвтоКраз") для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 1 Договору).

Відповідно до п.2.3.3 та п.2.3.4 Договору, споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік обєктів і засобів комерційного обліку; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками "Порядок розрахунків та Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

За внесення платежів, передбачених п. 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми. Сума пені, компенсаційні нарахування встановленого індексу інфляції та 3% річних зазначаються у розрахунковому документі окремими рядками (п. 4.2.1 Договору);

Пунктами п. 7.1 та п. 7.5 Договору визначено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів, щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електричної енергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків". На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік обєктів і засобів комерційного обліку" оформлюються такі документи: акт про прийняття передавання товарної продукції (про використану електричну енергію); акт результатів замірів електричної потужності.

ОСОБА_2 набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009р.. ОСОБА_2 вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. ОСОБА_2 може бути розірвано в інший термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством України (п. 9.4 Договору).

24 квітня 2012р. та 22.05.2017р. між Сторонами укладені додаткові угоди.

За даними позивача ОСОБА_2, відповідно до п. 9.4 не розривався.

Пунктом 1 Додатку №2 до Договору "Порядок розрахунків" визначено, що розрахунковим вважається період з 8 години 15 числа попереднього місяця до 8 годин такого ж числа поточного місяця.

У відповідності до п.2 Додатку споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії.

У відповідності до п.13 Додатку, Розрахунки за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, перевитрати договірних величин електроенергії та потужності, нарахування за Актами про порушення ПКЕЕ, пеня та інші платежі, оформлені рахунками Постачальника, здійснюються Споживачем самостійно протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунків для споживачів, які оплачують спожиту електричну енергію самостійно, і 10-ти операційних днів з дня отримання рахунків для Споживачів, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті.

Позивач зазначає, що відповідач в період з травня 2017року по листопад 2017р. постійно порушував терміни оплати за спожиту електричну енергію ним проводилась несвоєчасно, в зв'язку з чим відповідачу нараховано пеню в розмірі 44 395,80 грн. (розрахунок доданий позивачем до позовної заяви).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату електричної енергії в розмірі 44 395,80 грн.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов'язань з оплати електричної енергії, а також застосування до нього відповідальності, встановленої умовами договору та чинним законодавством за порушення відповідного зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Як визначено ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Додатком 2 до Договору Сторони узгодили порядок розрахунків плановими платежами. Згідно п.2 Додатку платежі за електричну енергію здійснюються Споживачем платіжними дорученнями на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальнику наступних обсягах та строки:

- 10% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до дати початку розрахункового періоду;

- 20% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до 10 числа розрахункового періоду;

- 30% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до 15 числа розрахункового періоду;

- 40% від заявленого (договірного) електроспоживання на розрахунковий період до 25 числа розрахункового періоду

Споживач самостійно розраховує суму планового платежу шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу на обсяг електричної енергії, заявлений на поточний розрахунковий період та на відсоток планового платежу. Остаточний розрахунок за минулий розрахунокий період здійснюється Споживачем самостійно протягом 5 операційних днів з дня виписки рахунку.

Відповідач не здійснив розрахунки за спожиту електричну енергію у строки, встановлені порядком розрахунків за активну електроенергію, що вбачається з наданих позивачем платіжних доручень.

Вказане вище свідчить про порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Згідно п.п. 4.2.1 ОСОБА_2, за внесення платежів з порушенням термінів, визначених договором та додатками до нього, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, включаючи день фактичної оплати, компенсаційні нарахування на встановлений індекс інфляції та три відсотки річних з простроченої суми.

Відповідно до доданого до позову розрахунку позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 44 395,80 грн. за період з 01 травня 2017 року по 30 листопада 2017року

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, враховуючи момент виникнення зобов'язань щодо оплати за кожний окремий розрахунковий період відповідно до вимог Договору про постачання електричної енергії №344 від 17.10.2008р., суд дійшов висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам ЦК України, ГК України та умовам Договору про постачання електричної енергії з додатковими угодами до нього (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга Закон").

Заперечення відповідача щодо безпідставності нарахування пені, викладені у відзиві на позов, визнаються судом необґрунтованими з огляду на те, що у відповідності до Додатку № 2 "Порядок розрахунків" до Договору постачання електричної енергії встановлено розрахунковий період, що рівний календарному місяцю і обов"язок сплати за електричну енергію виникає кожного місяця. Отже, простроченням зобов"язання в даних господарських відносинах є несплата електричної енергії в межах конкретного розрахункового періоду, а тому і період нарахування починається і закінчується в залежності від конкретного періоду за який була наявна несвоєчасна оплата. Як вбачається з матеріалів справи, на початок майже кожного наступного періоду значиться переплата очікуваного платежу, а отже нарахування пені за минулий розрахунковий період обмежується одним розрахунковим періодом.

Як вже зазначалось вище, відповідач подав до суду заяву про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) на 95% (з урахуванням додаткових пояснень про зменшення штрафних санкцій (пені). В обґрунтування зазначеної заяви відповідач зазначає, що незважаючи на зниження ним своєї виробничої діяльності через відсутність попиту на автомобілі, а також накладення державною виконавчою службою арешту на всі рахунки відповідача в банківських установах, відповідач виконує свої зобов"язання щодо сплати планових платежів за отриману електричну енергію.

Розглянувши заяву відповідача про зменшення розміру пені, суд дійшов висновку, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи наведене, інтереси позивача, а також те, що відповідач не звільнений від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов'язань, нарахування пені позивачем здійснено відповідно до умов договору та с. 232 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про зменшення розміру пені .

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 44 395,80 грн., обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232, 233, 237,238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АвтоКраз" (вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (ул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, Полтавська область, 36022, , р/р 7001 в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, код 25717118) пеню в розмірі 44 395,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення буде складено 18.06.2018р.

Суддя Гетя Н.Г.