ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

20.06.2018

Справа № 910/2988/18

Господарський суд міста Києва у складі судді О.Є. Блажівської розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” про забезпечення позову у справі №910/2988/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР”

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного

комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР”, 15 березня 2018 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Антимонопольним комітетом України на підставі матеріалів справи №20-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” і Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРСЕРВІС” та попередніх висновків Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.06.2017 року №11-ПВ прийнято рішення №7-р/тк-тв від 28.12.2017 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, у зв’язку з чим Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету Україна визнала, що позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР”, було вчинено порушення, передбачене п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлі робіт.

Висновки Антимонопольного комітету України про антиконкуренті узгоджені дії між Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРСЕРВІС” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР”, які стосуються спотворення результатів Торгів 1-3 на закупівлю робіт, на думку позивача, є припущеннями, які Антимонопольний комітет України виклав у стверджувальній формі, Рішення від 28.12.2012 року №7-р/тк-тв про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, ґрунтується на неповно з’ясованих обставинах справи та на не доведених доказах, що в силу приписів ст.59 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, є підставою для визнання недійсним оскаржуваного рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення її недоліків у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

11.04.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначене на 16.05.2018.

11.05.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшов відзив на позовну заяву.

16.05.2018 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС”.

У підготовчому засіданні 16.05.2018 суд на місці протокольно ухвалив відкласти підготовче засідання на 06.06.2018 та відклав розгляд заяви позивача про залучення третьої особи,яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС” до наступного судового засідання.

06.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України надійшли заперечення на клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС”.

06.06.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” надійшли відповідь на відзив, заява про уточнення позовних вимог та заява про забезпечення позову.

Підготовче засідання, призначене на 06.06.2018, не відбулося, у зв’язку із перебуванням судді Блажівської О.Є. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 підготовче засідання призначено на 18.06.2018.

Відповідно до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що суддя Блажівська О.Є. у період з 04.06.2018 по 08.06.2018 перебувала на лікарняному, а 11.06.2018 суддя Блажівська О.Є., відповідно до Наказу Господарського суду міста Києва “Про направлення судів” №68-А від 07.06.2018, проходила комп’ютерне тестування, питання про розгляд заяви про забезпечення позову вирішувалось 12.06.2018.

Так, відповідно до заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв, прийнятого Антимонопольним комітетом України 28.12.2017 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2018 Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” про забезпечення позову повернуто заявнику.

У підготовче засідання 18.06.2018 з’явилися представники сторін надали пояснення щодо поданих клопотань та заперечень. Представник Позивача повідомив суд, що через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову.

У підготовчому засідання 18.06.2018 розглянуто заяву позивача про уточнення позовних вимог та розцінено її судом, як заяву про зміну предмету позову, а тому прийнято зазначену заяву та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з урахуванням зміни предмету позову.

У підготовчому засіданні 18.06.2018 судом розглянута заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” про залучення до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю “БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ДОРСЕРВІС” та встановлено, що остання задоволенню не підлягає.

Також у підготовчому засіданні 18.06.2018 присутніми представниками учасників справи було заявлене клопотання про продовження строку підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 11.07.2018.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” про забезпечення позову суд повідомляє наступне.

Так відповідно до заяви про забезпечення позову Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” просить суд:

- зобов’язати Антимонопольний комітет України вилучити рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та інформацію про нього із веб-сторінки Комітету;

- заборонити до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили замовникам (в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі») при проведенні процедур закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», враховувати рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та інформацію про це рішення.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Мотивуючи свою заяву про забезпечення позову, заявник посилається на те, що існують підстави для вжиття заходів до забезпечення позову оскільки з метою реалізації свого права на вид діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” має брати участь у процедурах закупівель шляхом подання тендерних пропозицій замовникам, а відповідно до п.4 ч.1 ст.17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов’язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб’єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачені п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антикорупційних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Так відповідно до ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік заходів забезпечення позову, а саме, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Проте, заходи забезпечення позову, які обрані заявником, не передбачені ст.137 Господарського процесуального кодексу України та не є ефективним захистом, який направлений на відновлення порушеного права.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст.74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Одночасно, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017.

В той же час, у поданій заяві про забезпечення позову останнім не наведено належних доводів, які б свідчили про наявність зв’язку між запропонованими ним заходами забезпечення позову та предметом позовної вимоги, зокрема, не обґрунтовано доцільність вжиття таких заходів та не обґрунтовано щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Одночасно, з другої вимоги заявника про заборону до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили замовникам (в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі») при проведенні процедур закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», враховувати рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та інформацію про це рішення, не вбачається можливим встановити перелік суб’єктів (замовників), які відповідно до ухвали про забезпечення позову, яка має силу виконавчого документу відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», повинні бути, на його думку, боржниками.

За таких обставин, враховуючи викладене та оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову шляхом:

- зобов’язання Антимонопольний комітет України вилучити рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та інформацію про нього із веб-сторінки Комітету;

- заборони до прийняття рішення у даній справі та набрання ним законної сили замовникам (в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі») при проведенні процедур закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», враховувати рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №7-р/тк-тв від 28.12.2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та інформацію про це рішення.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “ДОРЛІДЕР” про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя О.Є. Блажівська