ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 906/812/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Ткач І.В.

за участю секретаря: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

(головуючий - Василишин А.Р., судді: Бучинська Г.Б., Гудак А.В.)

від 28.02.2018

у справі № 906/812/17

за позовом ОСОБА_4

до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Недашківський"

про визнання недійсним рішення загальних зборів,

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Яременко Д.В.;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_4 звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Недашківський" (далі - СВК "Недашківський") про визнання недійсними рішення загальних зборів СВК "Недашківський", оформлених протоколом №2/16 від 16.11.2016.

1.2. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням загальних зборів СВК "Недашківський", оформленого протоколом №2/16 від 16.11.2016 ОСОБА_4 виключено зі складу засновників відповідача. Про дату, час та місце проведення та порядок денний загальних зборів позивача не було повідомлено, чим порушено вимоги Закону України "Про кооперацію". Крім того, рішення, прийняті загальними зборами 16.11.2016, ухвалені за відсутності кворуму. Зазначене суперечить положенню ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.11.2017 позов задоволено. Суд визнав недійсним в повному обсязі рішення загальних зборів засновників СВК "Недашківський", оформлені протоколом №2/16 від 16.11.2016.

2.2. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 рішення Господарського суду Житомирської області від 24.11.2017 скасовано повністю. Позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду повністю.

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- рішенням загальних зборів засновників СВК "Недашківський", що оформлені протоколом №2 від 16.11.2016:

обрано головою загальних зборів СВК "Недашківський" ОСОБА_6 та секретарем ОСОБА_10;

скасовано рішення загальних зборів членів СВК "Недашківський" від 20.08.2008 щодо припинення кооперативу шляхом ліквідації у добровільному порядку та відновлено діяльність господарства. Також ухвалено внести дане рішення засновників СВК "Недашківський" про відміну припинення кооперативу шляхом ліквідації, доручивши ОСОБА_6, яка є керівником СВК "Недашківський" вчинити всі дії, необхідні для здійснення державної реєстрації скасування рішення про ліквідацію СВК "Недашківський" в порядку, передбаченому законодавством;

припинено повноваження ліквідаційної комісії, а також ліквідатора СВК "Недашківський" Недашковського Петра Миколайовича;

ухвалено внести зміни до статуту СВК "Недашківський", а саме привести у відповідність дані про склад та кількість засновників (членів кооперативу), зменшити розмір статутного капіталу (статутного фонду) СВК "Недашківський". Пайові внески дійсних членів кооперативу та їх відсотки в пайовому фонді кооперативу встановити в таких розмірах:

1. ОСОБА_6 - 70% - 3500,00 грн.;

2. ОСОБА_8 - 10% - 500,00 грн.;

3. ОСОБА_9 - 10% - 500,00 грн.;

4. ОСОБА_10 - 5% - 250,00 грн.;

5. ОСОБА_11 - 5% - 250,00 грн.;

затверджено Статут СВК "Недашківський" в новій редакції;

доручено керівнику СВК "Недашківський" ОСОБА_6 подати всі необхідні документи для проведення державної реєстрації Статуту кооперативу в новій редакції;

- в свою чергу, позивач - ОСОБА_4, вважає себе засновником СВК "Недашківський", що підтверджує Установчим договором про створення та діяльність СВК "Недашківський", затверджений установчими зборами від 07.03.2000;

- з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач дізналась, що її було виключено зі складу учасників СВК "Недашківський", а у кооперативі з раніше 40 засновників залишилось лише 5.

2.4. Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з такого:

- відповідно до пункту 1.2 Статуту СВК "Недашківський" всі фізичні особи, імена яких перераховані в цьому Статуті, а також прийняті до складу кооперативу у відповідності до ст. 4 цього Статуту - є членами кооперативу, і разом надалі іменуються "члени кооперативу", а кожна особа окремо - "член кооперативу";

- пунктом 10.2 установчого договору про створення та діяльність СВК "Недашківський" передбачено, що 40 засновників кооперативу з моменту державної реєстрації кооперативу вважатимуться членами кооперативу та матимуть такий самий обсяг прав та обов'язків, як і особи, що набули членства у кооперативі після його державної реєстрації;

- також пунктом 4.8. Статуту передбачено, що кооператив веде Книгу реєстрації членів кооперативу, яка містить наступну інформацію: прізвище, ім'я та по батькові члена кооперативу, вид членства у кооперативі (просте чи асоційоване), дата вступу і припинення членства у кооперативі, відмітки про можливе переоформлення виду членства у кооперативі, розмір та дата надходження у кооператив;

- згідно з поясненнями представника позивача в судовому засіданні 10.11.2017 та фактів, встановлених Малинським районним судом Житомирської області та Апеляційним судом Житомирської області у справі №283/1868/14-ц книги реєстрації членів кооперативу немає;

- матеріалами справи підтверджено, що в установчому договорі зазначено 40 засновників кооперативу. Зазначений факт також встановлений з посиланням на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.02.2015 у справі №283/1868/14-ц та ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30.03.2016 у справі №283/2105/15-ц. ОСОБА_4 є одним із 40 засновників СВК "Недашківський", що підтверджується установчим договором. Із даних про реєстраційні дії вбачається, що зміни до Статуту СВК "Недашківській" не вносились, також відсутні будь-які реєстраційні дії щодо виключення засновників (учасників) кооперативу чи прийняття нових;

- з врахуванням викладеного та з посиланням на положення статті 35 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, суд першої інстанції відхилив доводи відповідача щодо припинення членства ОСОБА_4 в СВК "Недашківський" як такі, що спростовані наведеними обставинами;

- також місцевий господарський суд встановив, що перехід ОСОБА_4 до числа асоційованих членів кооперативу не підтверджено матеріалами даної справи;

- відповідно до оспорюваного протоколу №2 загальних зборів засновників СВК "Недашківський" від 16.11.2016 присутніми були лише ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - всього 5 чоловік з 40. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" та п.п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин"). Доказів на підтвердження наявності кворуму для проведення загальних зборів та прийняття рішень відповідачем суду не надано.

2.5. Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та залишаючи позов без розгляду, виходив з такого:

- при прийнятті судом першої інстанції позовної заяви ОСОБА_4 до свого провадження ухвалою від 14.09.2017 року, місцевий господарський суд зобов'язував позивача надати оригінали документів, поданих до позовної заяви;

- водночас, ухвалою суду першої інстанції від 03.10.2017, пунктом 3 резолютивної частини місцевий господарський суд витребовував у позивача: оригінали документів, доданих до позовної заяви; докази членства позивача у відповідача (наказі, рішення, тощо) та належним чином засвідчену копію трудової книжки позивача, для долучення до матеріалів справи;

- з огляду на повторне неподання позивачем витребуваних судом першої інстанції доказів, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.11.2017 суд повторно зобов'язав позивача надати вищезазначені докази. Разом з тим, позивачем при розгляді позовної заяви в суді першої інстанції такі вимоги так і не було виконано;

- при вирішенні даного спору мало досліджуватися питання щодо членства ОСОБА_4 у СВК "Недашківський", станом на момент винесення рішення загальних зборів СВК "Недашківський", оформленого протоколом №2-16 від 16.11.2016, а також факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з СВК "Недашківський", для чого і витребовувалися не лише оригінали доданих до позовної заяви документів, але й: докази членства ОСОБА_4 у СВК "Недашківський"; засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_4;

- на переконання колегії апеляційного господарського суду вирішення даного спору без повного, всебічного дослідження доказів, які були витребувані, та які не були надані позивачем (в порушення вимог суду, висвітлених в ухвалах місцевого господарського суду по даній справі), є неможливим, що свідчить про те, що місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.02.2018, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення Господарського суду Житомирської області від 24.11.2017.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги ОСОБА_4:

- судом апеляційної інстанції не взято до уваги майновий сертифікат скаржника, який не містить відмітки про виділення майна в натурі чи сплати будь-яких коштів. При цьому у всіх членів СВК "Недашківський" у свідоцтві про майновий пай зазначено КСП ім. Гагаріна. Така обставина встановлена ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.02.2015 у справі № 283/1868/14-ц. Окрім того, суд було повідомлено про неможливість подання трудової книжки у зв'язку з її відсутністю;

судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а саме статті 269, 278 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу СВК "Недашківський" просив відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_4, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. При цьому СВК "Недашківський" наводить такі доводи:

- відповідно до протоколу № 4 засідання Правління СВК "Недашківський" було розглянуто заяву ОСОБА_4 про звільнення останньої із кооперативу за власним бажанням та прийнято рішення про її звільнення, у зв'язку з чим вона стала асоційованим членом СВК "Недашківський";

- факт виходу та отримання всіх документів в тому числі майна колишнього кооперативу ОСОБА_4 підтверджується актом від 18.08.2005, протоколом № 2 загальних зборів членів кооперативу СВК "Недашківський" від 12.08.2005, рішенням комісії майнового фонду СВК "Недашківський", протоколом загальних зборів СВК "Недашківський"від 10.02.2008;

- у будь-якому разі, навіть якщо не брати до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 отримувала майно в натурі та її виключили із членів кооперативу, то все одно вона не мала права брати участь в голосуванні на загальних зборах, які відбулись у 2016 році, як асоційований член згідно з положеннями пункту 10.6, 9.2. Статуту;

- позивачка не мала права на подання даного позову так як вона припинала трудову участь в кооперативі в 2000 році, отримала майно в натурі в 2005 році та виключена із членів кооперативу у 2008 році.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог норм процесуального права щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

4.2. Таким чином, господарські суди зобов'язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

4.3. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

4.4. Місцевий господарський суд здійснював розгляд даної справи за правилами Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, а суд апеляційної інстанції - Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, з урахуванням чого здійснюється перевірка правильності застосування господарськими судами відповідних процесуальних норм, які були чинними на момент прийняття оскаржуваних судових рішень, Верховним Судом.

4.5. Відповідно до статті 267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду:

1) з'ясовує питання про склад учасників судового процесу;

2) визначає характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює;

3) з'ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень;

4) з'ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи;

5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції;

6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача;

7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову;

8) вчиняє інші дії, пов'язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи подати свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

4.6. Згідно з положеннями статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

4.7. Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017).

4.8. З врахуванням викладеного суд апеляційної інстанції, визначивши коло обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, не вчинив відповідних процесуальних дій в межах визначеної законом його компетенції, для їх встановлення та перевірки належними, допустимими і достовірними доказами, які подані сторонами та містяться в матеріалах справи.

4.9. З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви у даній справі на підставі частини 1 статті 278 Господарського процесуального кодексу України.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.3. Згідно з частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або

2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.4. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 310 Господарського процесуального кодексу України).

5.5. З врахуванням викладеного, оскільки порушення норм процесуального права стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності допущені судом апеляційної інстанції, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції, та передання справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

5.6. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

6. Судові витрати

6.1. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 у справі № 906/812/17 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

І.Ткач