ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2018 р.Справа № 922/577/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (61002, Харківська область, м. Харків, вул. Чернишевська, 66)
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" (63631, Харківська область, Шевченківський район, с. Старовірівка, вул. 40 років Перемоги, 227а)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Чоломбитько Ю.О., довіреність № б/н від 02.10.17, Крайза О.І. дов №б/н від 04.06.2018 року

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" про стягнення 717 895,94грн., у тому числі суму боргу щодо повернення попередньої оплати в сумі 342 088,80грн., штраф в сумі 249 425,0грн., 28% за користування грошовими коштами в сумі 126 382,14грн., також просить суд розподілити судові витрати та покласти суму судового збору та інші судові витрати на сторони пропорційно задоволених позовних вимог .

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс" договору поставки № 2604ПФ від 26.04.2017 року, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 717 895,94грн., у тому числі суму боргу щодо повернення попередньої оплати в сумі 342 088,80грн., штраф в сумі 249 425,0грн., 28% за користування грошовими коштами в сумі 126 382,14грн.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на ст.16, 530, 536, ч.1 ст.626, ч.1 ст.628, ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України .

Ухвалою господарського суду від 15.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "03" квітня 2018 р. о(об) 10:20.

28.03.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх.№82921) надано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Подані документи долучені судом до матеріалів справи.

02.04.2018 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс", електронною поштою надійшло клопотання , яке в подальшому було зареєстровано канцелярією суду (вх.№797) про визнання неявки представника відповідача поважною та відкладення судового засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду від 03.04.2018 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (за вх. № 797 від 02.04.2018) задоволено. Відкладено підготовче засідання до 02.05. 2018 о 11:40 год.

02.05.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх.№11314) надійшла заява про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог, в яких останній просить суд стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» (Код - 31127574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (Код - 39820081) 222 072.80 грн. попередньої оплати, 249 425,00 грн. штрафу, 139 535.94 грн. процентів річних за Договором поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року. Розподілити судові витрати та покласти суму судового збору та інші судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

02.05.2018 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх.№11315) надійшло клопотання про повернення судового збору в сумі 12949,18грн.

02.05.2018 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Старовірівський птахокомплекс", через канцелярію суду (вх. №11307 ) надійшов відзив на позовну заяву, який долучений судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/577/18 на тридцять днів, прийнято заяву ТОВ "ТБ "Новаагро" в порядку ст. 46 ГПК України про зміну предмету позову та зменшення позовних вимог, клопотання про повернення судового збору (вх.№ 11315 від 02.05.2015) постановлено вирішити при ухваленні кінцевого процесуального документу, відкладено підготовче засідання до 22.05.2018 о 12:30 год.

11.05.2018 відповідачем до канцелярії суду поданий відзив на позов (з урахуванням зміни предмету позову та зменшення позовних вимог) за вх. № 13141, в якому відповідач просить в позові відмовити. Відзив долучений судом до матеріалів справи.

21.05.2018 позивачем до суду подана відповідь на відзив за вх. № 14830, в якій позивач спростовує доводи відповідача. Відповідь на відзив долучена судом до матеріалів справи.

22.05.2018 позивачем до суду надані пояснення за вх. № 14910 щодо правових підстав нарахування 28 % річних з посиланням на норми діючого законодавства та клопотання за вх. № 14912 про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Пояснення та клопотання з додатком долучені судом до матеріалів справи.

Окрім того, 22.05.2018 позивачем до суду надано клопотання за вх. № 14911 про повернення судового збору у розмірі 8024,25 грн. та заяву про збільшення позовних вимог за (вх.№ 14913), в якій позивач просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» (Код - 31127574) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (Код - 39820081) суму попередньої оплати у розмірі 222 072,80 грн., суму штрафу у розмірі 249 425,00 грн., 28 % річних у розмірі 467864,71 грн. за Договором поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року. Розподілити судові витрати та покласти суму судового збору та інші судові витрати на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.05.2018 року, прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" в порядку ст.46 ГПК України про збільшення позовних вимог(вх.№14913). Клопотання про повернення судового збору (вх.№14911 від 22.05.2018 року) визначено вирішити при ухваленні кінцевого процесуального документу. Відкладено підготовче засідання до 06 червня 2018 року о 11:00 год.

04.06.2018 року від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС», через канцелярію суду (вх.№15946) надійшов відзив на позовну заяву про зміну предмета позову, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у поданому відзиві.

04.06.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх.№16012) надійшла заява щодо обгрунтування розміру судових витрат.

05.06.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх.№16279) надійшла відповідь на відзив, в якому останній, вказує на те, що сторонами було узгоджено новий строк поставки, а саме 10.10.2017 року, який був порушений відповідачем, також вважає, що вимога сплати 28 % річних також є цілком обгрунтованою та законною, також вказує на те, що відповідачем не подано доказів, який би підтверджував виконання останнім зобов*язання за договором.

05.06.2018 року від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС», через канцелярію суду (вх.№16158) надійшло клопотання про зупинення провадження у справі№922/577/18 до набрання рішенням законної сили по справі №922/1350/18 за позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" про визнання недійсним договору.

06.06.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро"(вх.№16342) надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №922/577/18. Вказані заперечення долучені судом до матеріалів справи.

06.06.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро", через канцелярію суду (вх. №16339) надійшло пояснення, в яких позивач просив суд вважати вірним строк поставки - 07.10.2017 року, посилаючись на технічну помилку у заяві про збільшення позовних вимог та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 13.06.2018р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого уповноваженого представника в дане судове засідання не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2018 року.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 13.06.2018 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно, всебічно та повно дослідивши надані у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26 квітня 2017 року між СТОВ «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» (Постачальник за договором) і ТОВ «ТБ «НОВААГРО» (Покупець за договором) було укладено договір поставки № 2604ПФ. (далі - Договір). За Договором Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар українського походження, врожаю 2017 року, на умовах, зазначених в договорі. Відповідно до пункту 1.2. Договору кількість товару склала 450,0 т. за ціною однієї тони 9000,00 грн. з ПДВ на загальну суму 4 050 000,00 грн.

25 вересня 2017 року між Постачальником і Покупцем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року (далі - Додаткова угода № 1), якою Сторони внесли зміни до пункту 1.2. Договору 1, відповідно до якого кількість товару (соняшника) склала 430,0 т. за ціною: партія соняшника в кількості 200,0 т. - 10000,00 грн. за одну тону, партія соняшника в кількості 230,0 т. - 9000,00 грн. за одну тону.

За Додатковою угодою № 1 Постачальником було здійснено поставку Товару загальним обсягом - 163,78 т., що підтверджується видатковими накладними № 25 від 29.09.2017 року (кількість товару - 52,420 т.), № 26 від 02.10.2017 року (кількість товару - 55,700 т.), № 27 від 03.10.2017 року. (кількість товару - 55,660 т.).

04 жовтня 2017 року між Постачальником і Покупцем було укладено Додаткову угоду № 2 до договору поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року. (далі - Додаткова угода № 2) якою Сторони внесли зміни до пункту 1.2. Договору, відповідно до якого кількість товару (соняшника) склала 420,0 т. за ціною: партія соняшника в кількості 300,0 т. - 10000,00 грн. за одну тону, партія соняшника в кількості 120,0 т. - 9000,00 грн. за тону.

За Додатковою угодою № 2 Постачальником було здійснено поставку Товару загальним обсягом - 138,7 т., що підтверджується видатковими накладними № 28 від 04.10.2017 року (кількість товару - 27,560 т.), № 29 від 05.10.2017 року (кількість товару - 28,300 т.), № 30 від 06.10.2017 року (кількість товару - 27.780 т.), № 31 від 07.10.2017 року (кількість товару - 26,760 т.), № 32 від 10.10.2017 року (кількість товару - 28,300 т.).

04 жовтня 2017 року між Постачальником і Покупцем було укладено Додаткову угоду № 3 до договору поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року. (далі - Додаткова угода № 3).

Додатковою угодою № 3, зокрема, сторони внесли зміни до пункту 1.4. Договору, яким узгодили встановити строк поставки Товару окремими партіями - до 07.10.2017 року включно, а також до пункту 5.6., яким встановили, що відповідно до частини 3 статті 693, 536 ЦК України сторони встановили 28 процентів річних за користування грошовими коштами, що були сплачені у якості попередньої оплати, у разі порушення строку поставки Товару за Договором, що нараховуються на суму неповернутих грошових коштів від дня одержання цієї суми до дати фактичного виконання зобов'язання із повернення попередньої оплати.

На виконання Договору позивачем було сплачені відповідачу грошові кошти в якості попередньої оплати в наступному порядку та сумі: 28.04.2017 року - 500 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 28 квітня 2017 року ; 31.05.2017 року - 3 500 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 31 травня 2017 року , які знаходяться в матеріалах справи.

01.11.2017 року між позивачем і відповідачем було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 85 415,20 (вісімдесят п'ять тисяч чотириста п'ятнадцять) гривень 20 копійок.

10.11.2017 року відповідач повернув частину попередньої оплати в сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень.

27.11.2017 року позивачем було направлено вимогу відповідачу, у якій позивач вимагав повернути попередню оплату, а також сплатити штрафні санкції.

24.11.2017 між позивачем і відповідачем року було укладено про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 182 696,00 грн.

27.11.2017 року вих. 211/4 позивачем було направлено відповідачу вимогу кредитора щодо погашення боргу з повернення попередньої оплати та сплати штрафних санкцій і процентів.

07.12.2017 року Відповідачем було частково сплачено суму штрафу у розмірі 100 000,00 гривень.

У період з 28.12.2017 року по 09.02.2018 року відповідачем було повернуто попередню оплату у сумі 265 000,00 гривень.

05.03.2017 року вих. 276/2 позивачем було направлено відповідачу вимогу кредитора щодо погашення боргу з повернення попередньої оплати та сплати штрафних санкцій і процентів повторно.

01.04.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 120 016,00 гривень.

Як стверджується позивачем, відповідач не поставив Товар в строк, узгоджений сторонами у додатковій угоді № 3, чим порушив зобов'язання за Договором, а в подальшому фактично відмовився від поставки товару та сторони дійшли згоди щодо повернення попередньої оплати, крім того відповідач своїми діями, повністю визнав наявність у нього обов'язку із повернення попередньої оплати, а також сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 1.4. Договору з урахуванням додаткових угод кінцева дата поставки товару за договором -07.10.2017 року включно.

Згідно із пунктом 5.3. Договору у разі порушення постачальником строку поставки Товару, що вказаний у пункті 1.4. Договору, він зобов'язується повернути покупцю грошові кошти, які були отримані постачальником у якості передоплати до 15.09.2017 року і сплатити покупцю штраф у твердій грошовій сумі, який становить 349 425,00 грн.. Постачальник сплачує штраф до 15.09.2017 року.

Враховуючи, що відповідач не виконав ані умов договору щодо поставки товару, ані не повернув позивачу сплачені за товар, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо стягнення з останнього штрафу, 28% річних, мотивуючи свої заперечення відсутністю обґрунтованої можливості здійснити нарахування вказаних штрафних санкцій на попередню оплату.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1, ч. 4 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначених норм права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Законом України ,,Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" №475/97- ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" від 23.10.1991, "Федоренко проти України" від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого "права власності".

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних (законних) очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, відсутність дій відповідача щодо поставки товару, надає позивачу право на "законне очікування", що йому будуть повернуті кошти попередньої оплати. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Враховуючи, що відповідач отримавши як попередню оплату за договором грошові кошти в сумі 222 072,80 грн., не надав доказів належного виконання свого зобов'язання щодо відповідної поставки товару в повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 222 072,80грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивачем також заявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 249 425,0грн.

Відповідно до п. 5.3. договору, у разі порушення Постачальником строку поставки Товару, що вказаний у п.1.4. даного Договору, він зобов'язується повернути Покупцю грошові кошти, які були отримані Постачальником у якості передплати, до 15.09.2017 року і сплатити Покупцю штраф у твердій грошовій сумі, який становить 349 425,00грн. Постачальник сплачує штраф до 15.09.2017 року. у разі порушення строку поставки Товару, Покупець має право вимагати розірвання Договору та повернення попередньої оплати. Постачальник зобов'язаний повернути грошові кошти (попередню оплату) в строк 5 (п'ять) банківських днів з моменту отримання повідомлення Покупця про повернення попередньої оплати. З моменту повернення попередньої оплати та сплати штрафних санкцій, передбачених Договором, Договір вважається розірваним.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

На підставі цього, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 249 425,0грн., враховуючи часткову оплату відповідачем в сумі 100 000,0грн.

Розрахунок штрафу наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 249 425,0 грн. штрафу.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 28 % річних в сумі 467 864,71грн., в процесі розгляду справи відповідач заперечував проти нарахування 28% річних, з посиланням на те, що вказані нарахування суперечать вимогам цивільного законодавства, зокрема, ст.693 ЦК України .

В той же час, господарський суд констатує , що у п. 7.7 Договору сторонами чітко визначено, якщо до 31.07.2017 року сторони не дійшли згоди щодо ціни товару згідно п.1.6., постачальник має право в односторонньому порядку відмовитись від виконання обов'язку щодо поставки товару. У цьому випадку постачальник зобов8язаний до 01.08.2017 року повернути покупцю попередню оплату за товар в сумі згідно з п.2.2., крім того постачальник зобов'язується в якості відсотків за користування чужими грошовими коштами сплатити 28 % річних від перерахованої в якості попередньої оплати за договором грошової суми за весь період користування грошових коштів з моменту їх отримання до повного розрахунку.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця (ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Позивачем у позові визначено період нарахування процентів річних з 01.06.2017р по 01.05.2018 року, тобто з дотриманням вимог п.7.7. договору.

Таким чином, перевіривши розрахунок позивача, господарський суд дійшов висновку, що 28% річних на суму 467 864,71грн. відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок, у зв'язку із чим підлягає стягненню з відповідача.

Щодо підтвердження інших судових витрат (підготовка позовної заяви, подання до суду, відправка копій заяви, супроводження справи в суді)

04.07.2016 року між ТОВ «ТБ «НОВААГРО» (Замовник за Договором), Позивача у справі 922/577/18 і АО «ЛОУ УОЛВС» (Виконавець за Договором) було укладено договір про надання консультаційних послуг (далі - Договір) відповідно до якого Виконавець приймає на себе зобов'язання, зокрема, по наданню послуг з юридичного представництва інтересів однієї сторони, що виступає проти іншої сторони в судах або інших судових органах, представництва в цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних, трудових та інших справах.

23 лютого 2018 року між ТОВ «ТБ «НОВААГРО» і АО «ЛОУ УОЛВС» було укладено Додаткову угоду № 4 (далі - Додаткова угода), відповідно до якої Виконавець бере на себе зобов'язання з підготовки позовної заяви до СТОВ «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» про стягнення грошових коштів за договором поставки № 2604 ПФ від 26 квітня 2017 року та інших процесуальних документів, подання до суду, відправку копій заяви сторонам відповідачу, представлення у встановленому порядку інтересів Замовника в господарському суді будь-якої інстанції у справі щодо стягнення грошових коштів із СТОВ «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» за договором поставки № 2604 ПФ від 26 квітня 2017 року.

Відповідно до Додаткової угоди було встановлено вартість робіт та послуг, які надаються Виконавцем:

вартість підготовки позовної заяви, подання до суду, відправка копій заяви - 5000,00 (п'ять тисяч) гривень 00 копійок;

вартість супроводження справи в суді - 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок за одне судове засідання.

У судових засіданнях приймав участь представник ТОВ «ТБ «НОВААГРО» Ю. О. Чоломбитько за довіреністю № б/н від 02.10.2017 року, який є помічником адвоката Крайза О. І., та самим адвокатом Крайз О.І. головою АО «ЛОУ УОЛВС», що підтверджується витягом з єдиного реєстру адвокатів України.

Підтвердженням наданих за Договором послуг є підписаний акт прийому-здачі наданих послуг за Договором № 040716-2 про надання послуг від 04.07.16.

За надані послуги за Договором ТОВ «ТБ» НОВААГРО» було сплачено грошові кошти у сумі 9 000,00 ,0грн., що підтверджується платіжним дорученням №503 від 25.05.2018 року на суму 9000,0грн.

Ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 123 ГПК України, зокрема, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 ГПК України, зокрема,

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З огляду на наведене, суд задовольняє заяву відповідача (вх. № 16012 від 04 червня 2018 року) та покладає на відповідача судові витрати в сумі 9000,0грн. пов'язані з розглядом справи та правничу допомогу.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача з врахуванням розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст.238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності, у резолютивній частині рішення також вказується про повернення судового збору.

Окрім того, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України № 3674-VI від 08.07.2011 року "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями). Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Зокрема, із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем було заявлено вимогу майнового характеру ( з урахуванням збільшених позовних вимог) - стягнення заборгованості в загальній сумі 939 362,51грн.

Таким чином, до сплати підлягав судовий збір в сумі 14 090,44 грн. Позивачем згідно платіжного доручення №271 від 05.03.2018 сплачено судовий збір в розмірі 22 114,69грн.

В силу присів ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, зменшення розміру позовних вимог.

Отже, сума судового збору, яка зайво сплачена позивачем та підлягає поверненню з Державного бюджету становить 8024,25 грн.

Керуючись ст. ст. 193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СТАРОВІРІВСЬКИЙ ПТАХОКОМПЛЕКС» (Код - 31127574, 63631, Харківська обл., Шевченківський район, село Старовірівка, вул. 40 років Перемоги,227 а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (Код - 39820081, 61002, Харківська обл., місто Харків, вул. Чернишевська, будинок 66) - суму попередньої оплати за Договором поставки № 2604ПФ від 26 квітня 2017 року у розмірі - 222 072.80 грн., суму штрафу у розмірі - 249 425,00 грн., 28 процентів річних у розмірі - 467 864,71грн., а також судові витрати в сумі 14 090,44 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 9000,0грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК «НОВААГРО» (Код - 39820081, 61002, Харківська обл., місто Харків, вул. Чернишевська, будинок 66) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 8024,25 грн., сплачений згідно платіжного доручення №271 від 05.03.2017р., оригінал якої знаходиться у матеріалах справи.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.06.2018 р.

Суддя О.О. Присяжнюк