ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018р. Справа №914/462/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового засідання Зубкович Д.С. розглянув матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства Кредобанк, м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства Зорепад-Люкс, м. Львів,

предмет позову: стягнення 498 727,41 грн.,

підстава позову: несвоєчасне виконання зобовязань за договором №54/16-о про надання овердрафту,

за участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_1 директор.

Обставини розгляду справи. 14.03.2018 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Кредобанк до Приватного підприємства Зорепад-Люкс про стягнення 498 727,41 грн., з яких 471 312,72 грн. неповернута сума кредиту, 27 414,69 грн. пеня по простроченій заборгованості.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/462/18 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.04.2018 року. Встановлено відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання ухвали від 15.03.2018 року для подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження у справі ПАТ Кредобанк отримав 21.03.2018 року, а ПП Зорепад-Люкс 26.03.2018 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Протягом встановленого строку відзив на позов відповідач не подав.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

10.04.2018 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи та надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

27.04.2018 року від ПАТ Кредобанк надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Аналогічні клопотання представником позивача подано 10.05.2018 року на електронну адресу суду та засобами поштового звязку.

11.05.2018 року представником відповідача подано клопотання про надання позивачем детального розрахунку суми боргу.

У судовому засіданні 11.04.2018 року, за участю представника позивача, оголошено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 02.05.2018 року.

У судове засідання 02.05.2018 року сторони явки представників не забезпечили, судом закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11.05.2018 року.

У судовому засіданні 11.05.2018 року за участю представника відповідача оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 06.06.2018 року.

У судовому засіданні 06.06.2018 року за клопотанням представника позивача та представника відповідача відкладено розгляд справи на 11.06.2018 року.

У судове засідання 11.06.2018 року зявився представник відповідача, представник позивача не зявився, на електронну адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

11.06.2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору та правова позиція сторін. Спір між сторонами виник у звязку із неналежним, на переконання позивача, виконанням відповідачем грошових зобовязань за договором №54/16-о про надання овердрафту. Позивач зазначає, що позичальником не виконано своїх зобовязань по поверненню грошових коштів овердрафту, строк повернення яких закінчився 10.06.2017 року. В грудні 2017 року позивач звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість, однак, відповідачем не сплачено грошові кошти. У звязку з наведеним відповідачу нараховано пеню за період з 18.08.2017 року по 18.02.2018 року в сумі 27 414,69 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне. 16.06.2016 року Публічне акціонерне товариство Кредобанк (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - банк) і Приватне підприємство Зорепад-Люкс (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - позичальник) уклали договір №54/16-о про надання овердрафту, відповідно до якого банк зобовязується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обмовлених цим договором, а позичальник зобовязується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним. Максимальний ліміт овердрафту встановлюється на поточний рахунок позичальника №6 у відділенні вул. Тершаковців, 1, ПАТ «Кредобанк» у м. Львів наступним чином:

- до 30.06.2016 року 880 000,00 грн.

- з 01.07.2016 року по 31.07.2016 року 770 000,00 грн.

- з 01.08.2016 року по 31.08.2016 року 660 000,00 грн.

- з 01.09.2016 року по 30.04.2017 року 560 000,00 грн.

- з 01.05.2017 року до кінця терміну кредитування 280 000,00 грн.

Договором визначено процентну ставку у розмірі 24,5% річних (п.2.2), дату остаточного повернення овердрафту 10.06.2017 року (п.2.4), пеню за несвоєчасне виконання грошових зобовязань в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення (п.2.8).

Згідно з п.2.11 датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Згідно з меморіальним ордером №41236551 від 18.07.2017 року по рахунку №6 за кредитним договором №54/16-о від 16.06.2016 року винесено прострочений кредит в сумі 499 121,13 грн.

Згідно з випискою про рух коштів по рахунку №6 за період з 16.06.2016 року по 21.02.2018 року позичальник користувався кредитними коштами, здійснював плату за управління овердрафтом, здійснював погашення нарахованих доходів за овердрафтом №54/16-о, а саме на суму 27 808,41 грн., у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 471 312,72 грн.

02.01.2018 року відповідачу надіслано вимогу про виконання зобовязання по договору №54/16-о від 16.06.2016 року в сумі 471 312,72 грн. (копія вимоги від 29.12.2017 року та квитанція про її надіслання долучені до позовної заяви).

Докази сплати вказаної заборгованості станом на дату подання позовної заяви, які станом на дату винесення рішення, відсутні.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про надання овердрафту.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено вище та не спростовано відповідачем, ТОВ «Зорепад-Люкс» користувався грошовими коштами в межах овердрафту, наданого банком за договором №54/16-о від 16.06.2016 року. Договором сторони погодили дату остаточного повернення овердрафту 10.06.2017 року. Як підтверджується матеріалами справи, позичальник не повернув кредитні кошти в межах визначеного строку, у звязку з чим 18.07.2017 року заборгованість становила 499 121,13 грн. Враховуючи часткові оплаті, станом на грудень 2017 року заборгованість відповідача становила 471 312,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Докази виконання договірного обовязку відповідачем по поверненню банку 471 312,72 грн. відсутні. Щодо поданого відповідачем клопотання про надання позивачем більш детального розрахунку заборгованості, суд не вважає його обґрунтованим, оскільки долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості є детальним і доступним для розуміння.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені положення та умову договору про строк повернення кредиту, суд зазначає, що прострочення по договору настало 11.06.2017 року.

Пунктом 3 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.4.6 договору сторони визначили, що у випадку неповернення позичальником овердрафту в термін, визначений п.2.4, банк має право застосувати до позичальника санкції, передбачені п.7.1, 7.2, 7.4 цього договору. Так, відповідно до п.7.1 за несвоєчасне виконання грошових зобовязань банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі, визначеному п.2.8 цього договору, тобто в розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення.

Позивачем нараховано пеню за період з 11.12.2017 року по 18.02.2018 року пеню на прострочену суму 471 312,72 грн.

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що договором не визначено іншого періоду нарахування пені, ніж шість місяців з дня виникнення заборгованості. Відтак, позивач мав право нараховувати пеню на суму боргу з 11.06.2017 року по 11.12.2017 року. Однак, як вбачається з розрахунку позивача, ним змінено дату початку нарахування пені, що не відповідає наведеному вище положенню, та обрано період, що виходить за межі встановленого законом шестимісячного строку. Відтак, підстав для стягнення пені за визначений позивачем період немає, у звязку з чим позовна вимога про її стягнення задоволенню не підлягає.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи позивача, суд доходить висновку про часткову обгрунтованість заявлених позовних вимог, підтвердженість їх матеріалами справи та неспростованість їх іншою стороною спору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст. ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Зорепад-Люкс (79049, АДРЕСА_1, код ЄДР 25228655) на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк (79026, Львівська обл., місто Львів, вул. Сахарова, будинок 78, код ЄДР 09807862) 471 312,72 грн. заборгованості та 7 069,46 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

У задоволенні вимоги про стягнення 27 414,69 грн. пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20.06.2018 року.

Суддя Матвіїв Р.І.