ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.2018 Справа № 905/586/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства Науково-технічне підприємство Укрпроменерго до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про стягнення суми заборгованості з оплати вартості виконаних робіт у розмірі 85950 грн. 25 коп.,-

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

від відповідача не зявились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2018 року Приватне акціонерне товариство «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення суми заборгованості у сумі 85890,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго» посилається на порушення ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» грошових зобовязань за договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 (далі - Договір №528-14).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.03.2018р. відкрито провадження у справі №905/586/18 та призначене підготовче судове засідання на 18.04.2018.

11 квітня 2018 до суду надійшла заява Відповідача про застосування строку позовної давності, в якій відповідач зазначив, що до матеріалів справи щодо стягнення заборгованості, в підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав акти виконаних робіт від 16.10.2014 та вважає, що з урахуванням п.2.4 Договору №528-14 від 07.07.2014 року строк оплати здійснюється замовником не пізніше 60 календарних днів з моменту підписання акту здачі. Часткову сплату за виконані підрядні роботи Відповідач провів 05.02.2015 отже на думку відповідача, саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності. Позивач звернувся до суду 26.03.2018, тобто більше ніж через 3 роки, як то передбачено ст..257 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимоги позивача про стягнення 85890,25 грн., та у відповідності до ч.3.4 ст.267 ЦК України відмовити у задоволенні позовних вимог.

16 травня 2018 року до суду надійшли заперечення Позивача на заяву відповідача про застосування строку позовної давності, в якій позивач зазначив, що на підставі довіреності №24 від 15.11.2017, виданої генеральним директором ПАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго», представник позивача ОСОБА_2 був відряджений у м. Павлоград для проведення в офісі Департаменту по закупівлі робіт і послуг філії «Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» перемовин з питань погашення ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 року.

Згідно заяви свідка ОСОБА_2 (засвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3А.), він на підставі довіреності генерального директора ПАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго» 16.11.2017р. в офісі ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за адресою м.Павлоград, вул..Терновська, б.17 проводив перемовини з директором Департаменту по закупівлі робіт і послуг філії «Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_4 з питань погашення заборгованості які виникли внаслідок виконання договорів підряду між ПАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго» (Підрядник) та замовниками ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», ТДВ «Шахта «Білозірська», ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». У ході цих перемовин, зокрема, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розглядалось питання про погашення ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за договором №528-14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 року на суму 85890,25 грн. ОСОБА_4О запропонував зменшити суму основного боргу на 30% та відстрочити платіж на 800 календарних днів шляхом укладання додаткових угод до Договору. В свою чергу, ОСОБА_2 відхилив таку пропозицію та погодився знизити суму боргу на 10%.

Позивач вважає, що оскільки за ініціативою директора Департаменту по закупівлі робіт і послуг філії «Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_4 16.11.2017 були проведені перемовини з представником позивача щодо узгодженості суми та періоду можливого погашення боргу, то 16.11.2017 відповідно до ч.1.ст.264 ЦК України перервався перебіг позовної давності, так, як відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу за договором №528-14.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.05.2018 закрито підготовче провадження у справі №905/586/18 та призначено розгляд справи по суті.

Представники позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2014 між Приватним акціонерним товариством «Науково технічне підприємство «Укрпроменерго» - (Підрядник/ позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» - (Замовник/ відповідач) був підписаний договір N 528- 14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 року (надалі Договір), з додатками № 1, №2 до договору № 528-14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 року.

Відповідно до п.1.1, п.1.2 цього Договору Підрядник зобовязується виконати комплекс робіт по переведенню котлів Е -1,0-0, 9Р-3, встановлених в котельному цеху шахти «Добропільська» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на водогрійний режим роботи з реєстрацією в ВЕТЦ, складанням ПСМ та її експертизою, а Замовник прийняти і оплатити вказані роботи.

Вартість робіт визначається договірною ціною та кошторисною документацією (Додаток №2 до Договору). Вартість робіт складає 118601,10 грн.(п.п.2.1, 2.2 Договору).

Оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника, вказаний в Договорі, не пізніше 60 календарних днів з дати підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (п.2.4).

Згідно п.6.1 Договору Виконавець надає Замовнику підписаний зі своєї сторони акт виконаних робіт протягом 3 днів з моменту виконання робіт.

Договір набирає сили з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2014 року, але до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір підписаний уповноваженими особами та скраплений печатками Сторін Договору.

16 жовтня 2014 року згідно Актам прийняття виконаних будівельних робіт № 1, №2, № 3 ПрАТ «НТП «Укрпроменерго» - передав, а ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» прийняв будівельні роботи без зауважень. Акти підписані уповноваженими особами та скраплені печатками Замовника та Підрядника.

Згідно рахунку фактури № СФ-0000075 від 16.10.2014 загальна вартість виконаних робіт складає 117970,31 грн.

ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» частково розрахувався за виконані позивачем роботи, перерахувавши Підряднику 32020,05 грн. (згідно платіжного доручення від 05.02.2015 року № НОМЕР_1 в сумі 17190,05 грн., платіжного доручення від 15.01.2015 року № НОМЕР_2 в сумі 14830, 00 грн.)

Залишок коштів з оплати виконаних позивачем робіт у розмірі 85950,26 грн. залишився несплаченим ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

12.05.2015 ПрАТ «НТП «Укрпроменерго» направило до ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» претензію з вимогою погасити борг у сумі 85950,26 грн. за виконані підрядні роботи за Договором №528-14/ДШУ/2-147/14 від 07.07.2014 року. Проте вказана вимога залишена відповідачем без відповіді.

Порушення ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» грошових зобовязань за Договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14 стали підставою для звернення ПрАТ «НТП «Укрпроменерго» з позовом про стягнення з відповідача 85950,26 грн.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обовязків може бути настання або не настання певної події.

Так, матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене та на підставі наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами (Акти прийняття виконаних будівельних робіт від 16.10.2014 № 1, №2, № 3) довів факт виконання робіт за Договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14 на суму 85950,26 грн.

Наявність боргу у розмірі 85950,26 грн. перед позивачем ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не заперечує. Проте, заявою від 11.04.2018р. Відповідач просив застосувати строк позовної давності, обґрунтовуючи це тим, що за актами виконаних робіт від 16.10.2014 ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» визнав борг та провів частковий розрахунок 05.02.2015, отже саме з цієї дати почався перебіг строку позовної давності.

Позивач звернувся до суду 26.03.2018р., тобто більше ніж через 3 роки, як то передбачено ст..257 ЦК України. Тому, керуючись нормами ч.3.4 ст.267 ЦК України відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Статтею 256 ЦК України передбачена позовна давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст..253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено у судовому засіданні, за виконані позивачем роботи Замовник згідно умов Договору, за актами приймання-передачі від 16.10.2014 мав розрахуватися до 16.12.2014 року.

Проте, відповідач розрахувався частково, провівши останній платіж 05.02.2015, отже з цієї дати розпочався перебіг позовної давності, який сплив 06.02.2018 року. Позивач звернувся до суду 26.03.2018р.

Обгрунтовуючи своєчасність звернення до суду, відповідач зазначає, що 16.11.2017 директор Департаменту по закупівлі робіт і послуг філії «Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_4 у ході проведення перемовин визнав наявність спірної суми боргу у ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» за Договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14

Позивач вказує, що вищевикладені фактичні обставини дають підстави вважати, що строк позовної давності для предявляння вимог за зазначеним вище договором підряду переривався 16.11.2017 шляхом визнання відповідачем свого боргу, а тому новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг 17.11.2017 та спливає 17.11.2020.

У відповідності до пункту 4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке. (п. 4.4.1) У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Дослідженням обставин на які посилався позивач обґрунтовуючи переривання перебігу позовної давності, судом встановлено, що 16.11.2017 представник позивача вів перемовини з директором Департаменту по закупівлі робіт і послуг філії «Павлоградське управління по матеріально-технічному постачанню ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо погашення боргу Товариства «ДТЕК Добропіллявугілля». Проте, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать що відповідач уповноважував працівника іншої юридичної особи представляти його інтереси у перемовинах з ТОВ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго». Крім того, відповідач заперечує проведення таких перемовин як безпосередньо працівниками ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», так і будь-якою іншою особою.

У відповідності до пункту 4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом слід мати на увазі таке. 4.4.1. У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності. Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Дослідивши обставини справи судом встановлено, що ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» не уповноважувало будь-яку особу на вчинення дій про визнання нею боргу за Договором підряду №528-14/ДШУ/2-147/14.

В матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про визнання ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» боргу або іншого обов'язку з вищезазначеного Договору підряду. Відповідач не визнав пред'явленої претензії; до Договору №528-14/ДШУ/2-147/14 не вносились зміни; відсутні письмові прохання відстрочити сплату боргу; відсутній акт звірки взаєморозрахунків міх кредитором та боржником, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; відсутнє письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу.

У відповідності до частини 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено у судовому засіданні, Позивач належним чином виконав підрядні роботи за Договором №528-14/ДШУ/2-147/14. За виконані позивачем роботи Замовник згідно умов Договору, на підставі актів приймання-передачі та рахунку-фактури від 16.10.2014 мав розрахуватися до 16.12.2014 року. Проте, відповідач розрахувався частково, провівши останній платіж 05.02.2015, отже з цієї дати розпочався перебіг позовної давності, який сплив 06.02.2018 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що на момент звернення із позовом до суду, а саме 26.03.2018, строк позовної давності сплинув.

Наслідки спливу позовної давності визначені у ст.267 ЦК України, згідно з ч.4 якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ПрАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго» належними та допустимими доказами довів порушення грошових зобовязань Товариством «ДТЕК Добропіллявугілля», але позовна давність сплила і про це зроблено заяву відповідачем у справі, а позивач не довів суду поважних причин її пропущення.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення; боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

За таких обставин, в силу положень ч.4 ст.267 ЦК України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1762 грн. покладається на ПрАТ «Науково-технічне підприємство «Укрпроменерго».

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства Науково-технічне підприємство Укрпроменерго (61001, м.Харків, вул.. Військова, 37, поверх, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.. Красноармійська, 1А, ) про стягнення суми заборгованості з оплати вартості виконаних робіт у розмірі 85950 грн. 25 коп. відмовити повністю.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн. залишити за Приватним акціонерним товариством Науково-технічне підприємство Укрпроменерго ().

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 21 червня 2018 року.

Повний текст рішення буде складено та підписано 26 червня 2018 року.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов