УХВАЛА

18 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1861/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач за первісним позовом - фізична особа - підприємець Поломошнова Ольга Валентинівна,

відповідач за первісним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

позивач за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

відповідач за зустрічним позовом - фізична особа - підприємець Поломошнова Ольга Валентинівна

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду

від 01.07.2016

у складі колегії суддів: Колядко Т.М. (головуючий), Ломовцева Н.В.,Чернота Л.Ф.

за позовом фізичної особи - підприємця Поломошнової Ольги Валентинівни

про стягнення 404 663, 65 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

про визнання договору неукладеним

ВСТАНОВИВ:

08.05.2018 через Донецький апеляційний господарський суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції з 15.12.2017.

24.05.2018 матеріали справи №905/1861/16 Господарського суду Донецької області разом з касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №905/1861/16 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №905/1861/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2018.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1 762 грн.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у травні 2018 року ухвалу суду апеляційної інстанції від 01.07.2016 у справі №905/1861/16 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2016, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду … Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції від 01.07.2016 у справі №905/1861/16, скаржник не надав належних доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановлених порядку та розмірі, при цьому, заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи його тяжким фінансовим становищем, пов'язаним з непроведенням розрахунків з підприємством-скаржником, як підрядником, за виконані ним підрядні роботи їх замовниками, що є державними підприємствами дорожньої галузі, у фінансуванні яких у 2016-2017 роках виникли затримки. Зазначене, за твердженням скаржника, ускладнило можливість сплати ним судового збору при зверненні до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у травні 2018 року.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення статей 73, 74, 76 ГПК України Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

З огляду на зазначене, Верховний Суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16.

Отже, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" касаційна скарга не відповідає вимогам ГПК України щодо її форми.

Підпунктом 14 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16 подано 08.05.2018 до суду касаційної інстанції через апеляційний суд, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 110 ГПК України в редакції до 15.12.2017, більш як на 1 рік і 10 місяців.

При цьому, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги, мотивоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не мало можливості раніше оскаржити ухвалу апеляційного суду від 01.07.2016 у даній справі в касаційному порядку.

Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення процесуального строку не є поважними, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" не підтверджено належними доказами його доводів про неможливість звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у максимально стислий строк з моменту винесення оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Виходячи з положень частини 3 статті 292 ГПК України та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і підстави, наведені в заяві про поновлення строків, визнані судом неповажними, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги. При цьому, скаржник вправі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху навести інші підстави для поновлення строку на подання касаційної скарги.

З огляду на таке, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків та наведення об'єктивних та обґрунтованих підстав для поновлення строку на подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

При цьому, при розгляді касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги суд касаційної інстанції повинен дослідити оригінал апеляційної скарги з додатками, які було повернено скаржнику апеляційним судом, оскільки зазначені документи пов'язані з предметом касаційного оскарження та містять фактичні дані, що дозволяють суду касаційної інстанції перевірити обставини дотримання скаржником вимог господарського процесуального законодавства щодо форми та змісту апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 3, 73, 74, 76, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 01.07.2016 у справі №905/1861/16 залишити без руху.

3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 04 липня 2018 року.

4. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук