ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 Справа № 904/2026/16
За позовом: Приватного підприємства «Центр бухгалтерії та консалтингу», м. Дніпро

До : Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Графіт», м. Кривий Ріг

Про : стягнення 42 406,98 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Кучма Т.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : ОСОБА_1 ( директор ) ;

Від відповідача : ОСОБА_2 ( адвокат, дог. про надання юрдопомоги від 21.05.18 р.)

СУТЬ СПОРУ :

ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» ( позивач ) звернувся з позовом до ТОВ «Графіт» (відповідач) про стягнення 42 406,98 грн. ( в т.ч. 12 000,00 грн. заборгованості; 1 747,40 грн. - пені ; 486,67 грн. - 3 % річних ; 3 572,91 грн. інфляційних втрат за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р. та 24 600,00 грн. збитків ( не отриманого прибутку внаслідок розірвання договору № 1403/2016 від 14.03.2016 р. ) .

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невиконання відповідачем своїх зобовязань із своєчасної та повної оплати вартості наданих позивачем послуг з ведення бухгалтерського обліку ( несвоєчасну оплату послуг та відмову в оплаті послуг за період : січень, лютий , березень 2015 р. ) ; приписи п.п. 4.2. та 5.4. договору № 1112/2013 від 11.12.2013 р. та ст. 625 ЦК України.

ТОВ «Графіт» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував , стверджуючи , що ним було своєчасно та в повному обсязі здійснено розрахунок за надані позивачем послуги; а послуги в період січень, лютий , березень 2015 р. позивачем не надавалися ; а тому відсутні правові підстави для їх оплати. Також , відповідач вказує на безпідставність вимог позивача про стягнненя збитків , оскільки не надано доказів неправомірності дій відповідача , наявності безпосереднього причинного звязку між неправомірними діями відповідача та самою шкодою, тощо.

За наявними в справі матеріалами суд не в змозі був визначити : чи підтверджується документально надання позивачем послуг з ведення бухгалтерського обліку відповідно до умов договору № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в період : січень, лютий , березень 2015 р.? чи підтверджується документальна несвоєчасна оплата відповідачем на користь позивача вартості наданих тим послуг за договором ? чи підтверджується документально заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в розмірі 12 000,00 грн. ? чи вірно позивачем здійснено розрахунок 3 % річних , інфляційних втрат та пені ?

Для розяснення цих питань , що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, ухвалою суду від 19.05.16р. провадження у справі №904/2026/16 було зупинено у зв'язку з призначенням судово-економічної експертизи, проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ. На виконання ухвали суду матеріали справи були надіслані на адресу експертної установи.

14.02.17р. на адресу господарського суду від Дніпропетровського НДІСЕ надійшов висновок судово-економічної експертизи по справі №904/2026/16. Ухвалою суду від 27.02.17р. було поновлено провадження у справі та її розгляд призначено на 14.03.17р.

До судового засідання 14.03.17р. з'явився директор позивача, який подав до канцелярії суду клопотання про виклик експерта для дачі пояснень та відповіді на питання по судово-економічній експертизі. Клопотання обґрунтовано посиланням не те, що експертом не надано однозначну відповідь на поставлені судом питання, тобто експерт а ні спростував , а ні підтвердив факт надання позивачем на користь відповідача бухгалтерських послуг у періоді січень-березень 2015 року; а решта питань залишено без відповіді; крім того, у висновку містяться деякі суперечливі дані. Також в цьому клопотанні позивач посилаючись на приписи ст.38 ГПК України просив суд зобов'язати відповідача надати первинні документи та звітності, які ( на думку позивача) слугують додатковими доказами по справі.

Ухвалою суду від 14.03.17р. клопотання позивача задоволено, викликано до судового засідання судового експерта Дніпропетровського НДІСЕ - ОСОБА_3 для надання роз'яснень (відповідей) щодо наданого ними висновку №2842/2843-16 від 30.12.16р. судово-економічної експертизи по справі №904/2026/16. Також цією ухвалою суду зобов'язано відповідача надати для огляду у судовому засіданні документи ,зазанчені у клпоотанні позивача . Під час судових засідань 23.03.17р. та 06.04.17р. судовим експертом Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_3 були надані часткові відповіді на питання позивача та повідомлено про необхідність дослідження додатково наданих відповідачем документів бухгалтерського обліку та податкової звітності з метою надання висновків судової експертизи по справі .

Враховуючи надані представниками сторін та судовим експертом пояснення та додаткові документи бухгалтерського обліку та податкової звітності , судом 13.04.17р. було призначено по справі додаткову судову експертизу , проведення якої доручено фахівцям ДНДІСЕ. На вирішення експерта були поставлені наступні питання : 1) чи підтверджується документально надання позивачем послуг з ведення бухгалтерського обліку відповідно до умов договору № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в період : січень, лютий , березень 2015 р.? 2) чи підтверджується документально несвоєчасна оплата відповідачем на користь позивача вартості наданих тим послуг за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р.? 3) чи підтверджується документально заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в розмірі 12 000,00 грн. ? 4) чи вірно здійснено позивачем розрахунок пені в розмірі 1 747,40 грн. ? Якщо не вірно , то який вірний розмір пені ? 5) чи вірно здійснено позивачем розрахунок 3% річних в розмірі 486,67 грн. ? Якщо не вірно , то який вірний розмір 3 % річних 6) чи вірно здійснено позивачем розрахунок інфляційних втрат в розмірі 3 572,91 грн.? Якщо не вірно , то який вірний розмір інфляційних втрат ?

18.04.17р. на виконання ухвали суду матеріали справи були надіслані на адресу Дніпропетровського НДІСЕ.

04.05.18р. на адресу господарського суду від Дніпропетровського НДІСЕ надійшов висновок експерта за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи від 19.04.18р. №2042/2043-18 по справі №904/2026/16. Після ознайомлення представників сторін з вищезазначеним висновком судової експертизи ухвалою суду від 22.05.18р. було поновлено провадження у справі , вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та судове засідання було призначено 07.06.18р.

ТОВ «Центр бухгалтерії та консалтингу» (позивач) в письмових поясненнях та його представник під час судових засідань просив суд «Не брати до уваги висновок судово-економічної експепртизи …у звязку з тим , що він є не обгрунтованим та не обєктивним і не містить висновків щодо питань , які мають значення для вирішення спору по суті . Приймати рішення по справі на підставі документальних доказів ,які містяться в матеріалах справи» . Також представник позивача наполягав на обгрунтованості та доведеності ним відповідними доказами своїх позовних вимог , а відтак просив їх задовольнити в повному обсязі .

ТОВ НВП « Графіт » (відповідач) в письмових поясненнях вказував на висновки судової експертизи , яка не підтвердила обставини , на які позивач посилався в обгрунтування своїх позовних вимог ( надання послуг у січні-березні 2015 року ) , а відтак просив суд відмовити в задволенні позовних вимог в понвому обсязі.

По справі оголошувалась перерва з 07.06.18 р. до 14.06.18 р.

Дослідивши матеріали справи , заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

11.12.2013 р. між ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» (виконавець ) та ТОВ НВП «Графіт» (замовник ) було укладено договір про бухгалтерське обслуговування підприємства №1112/2013/ФЛП. Відповідно до умов цього договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязок по веденню бухгалтерського обліку та здачі звітності (п.1.1. договору). Перелік послуг, що надаються зазначається у додатку до даного договору та є його невідємною частиною (п.4.1. договору). Пунктом 2.1. договору (поміж-іншим) на замовника покладено обовязок сплачувати послуги виконавця у розмірі , порядку та у строки, встановлені цим договором.

Згідно п.2.2. договору на виконавця покладено обовязок щомісяця , на протязі 2 робочих днів з моменту закінчення місяця, підготувати та направити замовнику акту виконаних робіт для підписання; у разі наявності у замовника зауважень по виконаним роботам, розглянути та усунути порушення, допущені з вини виконавця.

Відповідно до п.4.1. договору : вартість послуг становить 5 000, 00 грн. щомісячно. З урахуванням змін, внесених до цього пункту додатковою угодою від 01.04.2014р., з травня 2014 року вартість послуг, які надаються виконавцем замовнику , вираховується за кожний місяць і становить 6000, 00 грн. , в тому числі ПДВ -1000 грн. кожного місяця.

Згідно п.4.2. договору ( зі змінами, які були внесенні до нього додатковою угодою ) передбачено, що розрахунок проводиться в безготівковій або готівковій формі до 25 числа місяця наступного за звітним на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури.

В п. 5.4. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати замовником виконаних виконавцем послуг замовник додатковою сплачує штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення оплати; у випадку якщо така про строчка складає більше 7 робочих днів, то виконавець має право в односторонньому порядку припинити виконання своїх зобовязань по даному договору, знімає з себе зобовязання по введенню бухгалтерського обліку у несплаченому періоді, та заявити про розірвання договору відповідно процедурі п.8.2. (т.1, а.с.19-21, 22)

За твердженням позивача, свої зобовязання за вищезазначеним договором він виконав належним чином, а саме у період з 01.01.14р. по 20.04.15р. надав відповідачу послуги з ведення бухгалтерського обліку і подачі звітності відповідача на загальну суму 81 000, 00 грн. (на підтвердження чого позивач посилається на відповідні акти прийому передачі-виконаних робіт та звіти про виконані роботи за період січень 2014-березень 2015р., т.1, а.с.23-52). Позивач зазначає, що в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач надані позивачем послуги з ведення бухгалтерського обліку у повному обсязі не оплатив, а саме несплачено послуг та відмовлено в їх оплаті на загальну суму 12 000, 00 грн. (за період січень, лютий , березень 2015р.); у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 12 000, 00 грн. Окрім того позивач відповідно до п.5.4 договору та приписів ст.625 ЦК України нарахував відповідачу: 1 747,40 грн. - пені ; 486,67 грн. - 3 % річних та 3 572,91 грн. інфляційних втрат .

14.03.16 р. між ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» ( виконавець ) та ТОВ «Смарт ІТ-Сервіс» ( замовник ) укладено договір про надання послуг № 1403/2016 , відповідно до умов якого виконавець зобовязався надати замовнику послуги з перевірки правильності ведення бухгалтерського обліку та звітності замовника за період з 01.01.15 р. по 31.12.15 р. ( т.1, а.с.56-57) Згідно до протоколу погодження договірної ціни від 14.03.16 р. , сторони погодили , що вартість послуг виконавця за цим договором складає 24 600,00 грн. ( т.1,а.с.58)

18.03.2016 р. ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» на виконання умов п.2.4. цього договору направив на адресу ТОВ «Смарт ІТ-Сервіс» рахунок на оплату № 5 на суму 24 600,00грн. ( т.1, а.с.59 ) , який був оплачений замовником на підставі п/д № 1544 від 21.03.16р. в повному обсязі ( т.1, .а.с. 60 ) Але 22.03.16 р. ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» направив на адресу ТОВ «Смарт ІТ-Сервіс» лист № 3/2016 , в якому з посиланням на невідкладну виробничу необхідність підприємства повідомив про неможливість надання послуг у скорочені строки ( 2 робочих тижня ) .У звязку з чим просив залишити строки надання послуг такими, які були погоджені сторонами під час укладання договору про надання послуг № 1403/2016 від 14.03.16 р. У разі недосягнення згоди з цього приводу та розірвання договору ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» гарантував поверення передплати в розмірі 24 600,00 грн. ( т.1, а.с.61 )

23.03.16р. ПП «Центр бухгалтерії та консалтингу» ( виконавець ) та ТОВ «Смарт ІТ-Сервіс» ( замовник ) уклали додаткову угоду, згідно якої розірвали договір про надання послуг № 1403/2016 від 14.03.16 р. ( т.1,а.с.62) , після чого позивач відповідно до п/д № 302 від 23.03.16 р. повернув на користь ТОВ «Смарт ІТ-Сервіс» 24 600,00 грн. передплати , раніше отриманої від того ( т.1, а.с.63 )

Враховуючи вищевикладене , позивач просить суд стягнути з відповідача 24 600,00 грн. збитків ( у вигляді недоотриманого прибутку ) , завданих внаслідок неправомірних дій відповідача у вигляді неоплати на коирсть позивача вартості наданих тим послуг за договором про бухгалтерське обслуговування підприємства №1112/2013/ФЛП від 11.12.2013р.

Як зазначалося вище , відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував , стверджуючи , що ним було своєчасно та в повному обсязі здійснено розрахунок за надані позивачем послуги ; а послуги в період січень, лютий , березень 2015 р. позивачем не надавалися ; а тому відсутні правові підстави для їх оплати.

За наявними в справі матеріалами суд не в змозі був визначити : чи підтверджується документально надання позивачем послуг з ведення бухгалтерського обліку відповідно до умов договору № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в період : січень, лютий , березень 2015 р.? чи підтверджується документальна несвоєчасна оплата відповідачем на користь позивача вартості наданих тим послуг за договором ? чи підтверджується документально заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р. в розмірі 12 000,00 грн. ? чи вірно позивачем здійснено розрахунок 3 % річних ,інфляційних втрат та пені ? Для розяснення цих питань , що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, ухвалою суду від 13.04.17р. по справі була призначена додаткова судова економічна експертиза , проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ.

Як вбачається із висновків судово-економічної експертизи №2042/2043-18 від 19.04.18р.: «..По першому питанню

В результаті проведено експертного дослідження підтвердити документально надання позивачем послуг, а саме повноту (обєм) з ведення бухгалтерського обліку відповідно до умов договору №1112/2013 від 11.12.2013 в період: січень, лютий, березень 2015, не надається за можливе з причин наведених в дослідницькій частині висновку.

По другому питанню.

В результаті проведеного дослідження, документально підтвердити несвоєчасну оплату відповідачем на користь позивача вартості наданих тим послуг за договором №1112/2013 від 11.12.2013, експерту не надається за можливе з причин наведених у дослідницькій частині висновку.

По третьому питанню.

В результаті проведеного дослідження, документально підтвердити заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 в розмірі 12 000,00грн., не надається за можливе з причин , наведених в дослідницькій частині висновку.

По четвертому питанню.

Враховуючи, що в результаті проведеного експертного дослідження встановити заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 в розмірі 12000,00 грн. не надається за можливе, з причин наведених в дослідницькій частині висновку, встановити чи вірно здійснено позивачем розрахунок пені в розмірі 1 747,40 грн. також не надається за можливе.

По п'ятому питанню.

Враховуючи, що в результаті проведеного експертного дослідження встановити заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 в розмірі 12000,00 грн. не надається за можливе, з причин наведених в дослідницькій частині висновку, встановити чи вірно здійснено позивачем розрахунок 3% річних в розмірі 486,67 грн. також не надається за можливе.

По шостому питанню.

Враховуючи , що в результаті проведеного експертного дослідження встановити заборгованість відповідача перед позивачем за договором №1112/2013 від 11.12.2013 в розмірі 12000,00 грн. не надається за можливе, з причин наведених в дослідницькій частині висновку, встановити чи вірно здійснено розрахунок інфляційних втрат в розмірі 3 572,91 грн. також не надається за можливе». (т.5, а.с.86).

Таким чином, висновками судової економічної експертизи не підтверджено факт надання позивачем відповідачу послуг за період січень-березень 2015 р. , наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані послуги за договором про бухгалтерське обслуговування підприємства №1112/2013/ФЛП від 11.12.13р. в розмірі 12 000, 00 грн. з період січень, лютий, березень 2015р.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів. (ст. 74 ГПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 ГПК України).

Згідно приписів ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом; таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу; якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї; у клопотанні повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази; суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110-112 цього Кодексу; суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону; будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду; особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня вручення ухвали; у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом; у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи вищенаведені приписи чинного законодавства та фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності ; суд критично оцінює надані ПП « Центр бухгалтерії та консалтингу» в обґрунтування своїх позовних вимог докази ( які не доводять належним чином викладені у позовній заяві обставини ), а тому не знаходить достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором .

Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідача 486,67 грн. - 3 % річних ; 3 572,91 грн. інфляційних втрат за договором № 1112/2013 від 11.12.2013 р. та 24 600,00 грн. збитків ( не отриманого прибутку внаслідок розірвання договору № 1403/2016 від 14.03.2016 р. ) є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості ( в задоволенні яких відмовлено) ; вони також не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст. 13, 73, 74, 79, 86, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі , судові витрати покласти на позивача .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.

Повне рішення складено 18.06.2018 року.