РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Справа № 2/5025/2174/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя Коломис В.В., суддя Огороднік К.М., суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Величко К.Я.

за участю представників сторін:

кредиторів - не з'явився;

боржника - не з'явився;

ліквідатора - не з'явився;

апелянта - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" на ухвалу господарського суду Хмельницької області, ухваленої 23.04.18р. у справі № 2/5025/2174/11

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Хмельницький"

до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтергал"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Увалою Господарського суду Хмельницької області від 23.04.2018 року у справі №2/5025/2174/11 за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний Промислово-інвестиційний Банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Хмельницький" до Товариства з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтергал" про визнання банкрутом в задоволенні скарги АТ "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" на дії ліквідатора у справі №2/5025/2174/11 про банкрутство ТОВ будівельна компанія "Інтеграл" арбітражного керуючого Матущака Віктора Івановича відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Хмельницької області скасувати та прийняти нову ухвалу про задоволення скарги на дії ліквідатора.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого суду, обставинам справи.

Ліквідатор - арбітражний керуючий Матущак В.І. та ТОВ "Електронні торги України" у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники сторін та інших учасників справи не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін та інших учасників справи, оскільки останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2018 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Хмельницької області від 22.05.2013 у справі № 2/5025/2174/11 визнано банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтеграл" (Хмельницька область, м.Нетішин, вул. Лісова, 12, ). Припинено процедуру розпорядження майном і відкрито ліквідаційну процедуру товариства з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтеграл" строком на 12 місяців з дня прийняття даної постанови - до 22.05.2014р. Ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтеграл" призначено арбітражного керуючого Матущака В.І. (АДРЕСА_1, Свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 567 від 18.03.2013 р.).

07 серпня 2017 року кредитор - АТ "Брокбізнесбанк" звернувся до господарського суду зі скаргою на дії ліквідатора у справі № 2/5025/2174/11 Матущака Віктора Івановича, згідно якої просить визнати дії ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю будівельна компанія "Інтеграл" Матущака В.І. щодо неперерахування коштів отриманих від продажу майна, що є предметом забезпечення у розмірі 58 903,96 грн., протиправними та зобов'язати арбітражного керуючого Матущака В.І. перерахувати кошти у розмірі 58 903,96 грн., отриманих від продажу майна, що перебувало в заставі АТ "Брокбізнесбанк" за вказаними реквізитами (згідно заяви про уточнення скарги від 02.10.2017).

Вказана скарга обгрунтована тим, що ціна продажу заставного майна загалом склала 194 938 грн., однак на рахунок банку 19.09.2017 надійшли кошти в розмірі 136 034,04 грн., тобто банком за наслідками продажу заставного майна були недоотримані грошові кошти в розмірі 58 903,96 грн. На думку скаржника, такі дії ліквідатора свідчать про неналежне виконання своїх обов'язків та, як наслідок, такі дії направлені на порушення прав кредитора у даній справі.

При цьому, скаржник посилається на те, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, має особливий правовий статус та не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує згідно з положеннями абз.1 ч.4 ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Місцевий господарський суд, розглянувши скаргу АТ "Брокбізнесбанк" на дії ліквідатора у справі № 2/5025/2174/11 арбітражного керуючого Матущака В.І., з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч.6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною п'ятої статті 41 ГПК України передбачено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абз.16 ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Абзацом чотирнадцятим частини першої статті 1 Закону про банкрутство визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Відповідно до ч.4 ст.40 Закону про банкрутство, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч.11 ст.41 Закону про банкрутство дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч.12 ст.41 Закону про банкрутство).

Слід зазначити, що продаж майна у процедурі банкрутства врегульовано Розділом IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , зокрема згідно положень ст.49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі банкрутство здійснюється в порядку, встановленому Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону. Суб'єктами аукціону є його замовник, організатор та учасник.

Згідно ч.6 ст.49 Закону про банкрутство організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 вересня 2016 року між замовником в особі ліквідатора товариства-банкрута та організатором аукціону - ТОВ "Електронні торги України" було укладено договір № 13/09/Б/16 про проведення аукціону, відповідно до якого організатор аукціону здійснював продаж майна ТОВ Будівельна компанія "Інтеграл".

На виконання вимог вказаного договору, організатором аукціону було організовано та проведено з 02.06.2017 по 19.06.2017 другий повторний аукціон з продажу майна ТОВ Будівельна компанія "Інтеграл".

В результаті вказаного проведеного аукціону було продано все заставне майно АТ "Брокбізнесбанк" в кількості 9 одиниць транспортних засобів на суму 194 938 грн. та 1 транспортний засіб, який перебував у заставі ПАТ "Промінвестбанк" за ціною 5 091,85 грн.

У відповідності до п.1.4. договору №13/09/Б/16 від 23.09.2016 про проведення аукціону, винагорода організатора аукціону становить 3% від вартості реалізації майна (лоту), а у разі проведення аукціону з пониженням, від початкової вартості майна.

Оскільки проведення аукціону відбулось з пониженням, тому винагорода організатора аукціону склала 3% від початкової вартості майна.

Вказані розрахунки свідчать, що згідно п.1.4. договору організатор аукціону отримав свою винагороду за надані послуги в розмірі 60 431,53 грн., з яких 58 903,96 грн. винагорода за надані послуги щодо проведення аукціону з реалізації заставного майна АТ "Брокбізнесбанк" і 1 527,57 грн. винагорода за надані послуги щодо проведення аукціону з реалізації заставного майна ПАТ "Промінвестбанк".

Згідно ч.1 ст.41 Закону про банкрутство ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення, поряд з іншим, здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч.4 ст.42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

У відповідності до ч.9 ст. 45 Закону про банкрутство погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Отже, згідно ч.4 ст.42, ч.9 ст.45 Закону про банкрутство, кошти від продажу майна банкрута, що знаходиться в заставі кредитора та не включається до складу ліквідаційної маси цього банкрута, можуть використовуватись виключно для позачергового задоволення вимог саме цього кредитора заставодержателя, а також для покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення.

Таким чином, за рахунок коштів від продажу заставного майна, які спрямовуються на погашення вимог заставного кредитора в процедурі ліквідації, погашаються і витрати, які пов'язані з продажем такого заставного майна.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суду в своїй постанові від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14 про банкрутство ТОВ "Чернігівська агропромислова компанія".

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що доводи скарги АТ "Брокбізнесбанк" на дії ліквідатора не містять конкретних доказів порушення арбітражним керуючим Матущаком В.І. норм законодавства та прав кредиторів банкрута під час виконання повноважень ліквідатора, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги АТ "Брокбізнесбанк" на дії ліквідатора.

При цьому, посилання скаржника на існуючу судову практику, а саме постанову Вищого господарського суду України від 11.04.2017р. у справі № 42/116 та постанову Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі № 3-20гс15, як на практику застосування судами Закону про банкрутство в аналогічних спорах, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані скаржником постанови відповідних судів стосуються не витрат пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, а стосуються правильності черговості погашення витрат та винагороди саме арбітражного керуючого за проведену роботу.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23 квітня 2018 року у справі №2/5025/2174/11 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи №2/5025/2174/11 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "20" червня 2018 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Миханюк М.В.