ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Справа № 911/595/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз»

про стягнення 4 497 529, 30 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 4 497 529, 30 грн. заборгованості за договором оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004, з яких: 2 759 776, 58 грн. основного боргу, 483 066, 78 грн. пені, 1 092 548, 59 грн. інфляційних втрат та 162 137, 35 грн. 3 % річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2018 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 10.05.2018 та витребувано у сторін певні документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.05.2018, у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконання сторонами вимог суду, а також з метою виконання завдань підготовчого провадження, розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 31.05.2018.

29.05.2018 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення та документи по справі (вх. № 10069/18 від 29.05.2018 та вх. № 10070/18 від 29.05.2018).

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.05.2018 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 18.06.2018.

Присутній у судовому засіданні 18.06.2018 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.06.2018, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

01.09.2004 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») та Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Кримгаз») укладено договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04, за умовами якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (надалі - майно), перелік якого наведений у додатку, вартість якого визначена згідно з актом про оцінку вартості основних засобів і становить 8 478 778, 83 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору майно передається в оренду з метою забезпечення безперебійного та безаварійного постачання природного газу споживачам АР Крим та отримання на цій основі прибутку.

Згідно з п. 2.1 договору відповідач вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі розрахунку орендної плати та протоколу узгодження орендної плати, які є невідємною частиною цього договору, і становить без ПДВ за перший місяць оренди 14 131, 30 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.2 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за цей же місяць.

Згідно з п. 3.3 договору орендна плата перераховується на поточний рахунок позивача щокварталу не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним кварталом.

Пунктом 3.4 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.5 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і повинна бути сплачена позивачу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

Згідно з п. 5.2 договору відповідач зобовязався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 5.6 договору передбачено, що відповідач зобовязався щокварталу, до 12 числа місяця, наступного за останнім місяцем звітного кварталу, надавати позивачу інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).

Відповідно до п. 9.1 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір укладено строком на 360 днів, що діє з 01.09.2004 до 26.08.2005 включно.

Пунктом 10.5 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії цього договору або його зміну після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Додатками до договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004 сторони визначили Перелік окремого індивідуально визначеного майна, що передається в оренду, Протокол узгодження розміру орендної плати за користування газопроводами та спорудами на них, Розрахунок орендної плати та Акт про оцінку вартості основних засобів, які передаються в оренду.

Додатковою угодою № 1 від 04.09.2013 сторони доповнили договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004 пунктом 9.5 у такі редакції: строк, в межах якого сторони можуть звертатися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, інфляційних, встановлюється тривалістю у 4 роки.

Ця додаткова угода є укладеною з дати підписання її сторонами та скріплення підписів печатками і діє протягом строку дії договору та поширює свою дію на правовідносини, що склалися з 01.01.2010.

На виконання умов договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду майно підвідний газопровід до Камиш-Бурунської ТЕЦ, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі майна, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виставлялися відповідачу рахунки на сплату орендної плати за користування майном та складалися акти про надання послуг до договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004, а саме: рахунок № 0008-01 від 31.01.2014 на суму 41 181, 46 грн., рахунок № 0013-02 від 28.02.2014 на суму 41 263, 82 грн., рахунок № 0005-03 від 31.03.2014 на суму 41 511, 40 грн., рахунок № 0008-04 від 30.04.2014 на суму 42 424, 65 грн., рахунок № 0007-05 від 31.05.2014 на суму 43 824, 66 грн., рахунок № 0007-06 від 30.06.2014 на суму 45 490, 00 грн., рахунок № 007-07 від 31.07.2014 на суму 45 944, 90 грн., рахунок № 0008-08 від 31.08.2014 на суму 46 128, 68 грн., рахунок № 0011-09 від 30.09.2014 на суму 46 497, 71 грн., рахунок № 0008-10 від 31.10.2014 на суму 47 846, 14 грн., рахунок № 0011-11 від 30.11.2014 на суму 48 994, 45 грн., акт за листопад 2014 року на суму 48 994, 45 грн., рахунок № 0011-12 від 31.12.2014 на суму 49 925, 34 грн., акт за грудень 2014 року на суму 49 925, 34 грн., рахунок № 0008-01 від 31.01.2015 на суму 51 423, 10 грн., рахунок № 0012-02 від 28.02.2015 на суму 53 017, 22 грн., рахунок № 0012-03 від 31.03.2015 на суму 55 827, 13 грн., рахунок № 0012-04 від 30.04.2015 на суму 61 856, 46 грн., рахунок № 0012-05 від 31.05.2015 на суму 70 516, 36 грн., рахунок № 0010-06 від 30.06.2015 на суму 72 067, 72 грн., рахунок № 0013-07 від 31.07.2015 на суму 72 355, 99 грн., рахунок № 0009-08 від 31.08.2015 на суму 71 632, 43 грн., рахунок № 0009-09 від 30.09.2015 на суму 71 059, 37 грн., рахунок № 0005-10 від 31.10.2015 на суму 72 693, 74 грн., акт за жовтень 2015 року на суму 72 693, 74 грн., рахунок № 0008-11 від 30.11.2015 на суму 71 748, 72 грн., рахунок № 0005-12 від 31.12.2015 на суму 73 183, 69 грн., рахунок № 0008-01 від 31.01.2016 на суму 73 695, 98 грн., рахунок № 0005-02 від 29.02.2016 на суму 74 211, 85 грн., акт за лютий 2016 року на суму 74 211, 85 грн., рахунок № 0027-03 від 31.03.2016 на суму 73 915, 00 грн., акт за березень 2016 року на суму 73 915, 00 грн., рахунок № 0005-04 від 30.04.2016 на суму 74 654, 15 грн., акт за квітень 2016 року на суму 74 654, 15 грн., рахунок № 0007-05 від 31.05.2016 на суму 74 952, 02 грн., рахунок № 0006-06 від 30.06.2016 на суму 76 600, 96 грн., рахунок № 0007-07 від 31.07.2016 на суму 76 447, 76 грн., акт за липень 2016 року на суму 76 447, 76 грн., рахунок № 0010-09 від 30.09.2016 на суму 76 371, 31 грн., акт за серпень 2016 року на суму 76 371, 31 грн., рахунок № 0014-09 від 30.09.2016 на суму 76 142, 20 грн., акт за вересень 2016 року на суму 76 142, 20 грн., рахунок № 0009-10 від 31.10.2016 на суму 77 512, 76 грн., рахунок № 0008-11 від 30.11.2016 на суму 79 683, 12 грн., рахунок № 0006-12 від 31.12.2016 на суму 81 117, 42 грн., акт за грудень 2016 року на суму 81 117, 42 грн., рахунок № 0012-01 від 31.01.2017 на суму 81 847, 48 грн., рахунок № 0006-02 від 28.02.2017 на суму 82 747, 80 грн., акт за лютий 2017 року на суму 82 747, 80 грн., рахунок № 0005-03 від 31.03.2017 на суму 83 575, 28 грн., рахунок № 0010-04 від 30.04.2017 на суму 85 079, 64 грн., рахунок № 0006-05 від 31.05.2017 на суму 85 845, 36 грн., акт за травень 2017 року на суму 85 845, 36 грн., рахунок № 0006-06 від 30.06.2017 на суму 86 961, 35 грн. та акт за червень 2017 року на суму 86 961, 35 грн., копії яких долучені до матеріалів справи. Загальна сума орендної плати за період з січня 2014 року по червень 2017 року становить 2 759 776, 58 грн.

Проте, в порушення своїх договірних зобовязань, відповідач вищезазначених рахунків та актів про надані послуги не оплатив, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати орендних платежів за період з січня 2014 року по червень 2017 року у розмірі 2 759 776, 58 грн., що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, у судове засідання своїх представників не направив, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним зобовязань за договором оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004 суду не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк сплати орендних платежів настав, доказів їх сплати відповідачем не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 759 776, 58 грн. основного боргу (орендної плати за період з січня 2014 року по червень 2017 року) за договором оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо сплати орендної плати, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобовязання.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 13.04.2014 по 31.01.2018 складають 162 137, 35 грн., а інфляційні втрати з простроченої суми за період з 13.04.2014 по 31.01.2018 складають 1 092 548, 59 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі п. 3.5 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 13.04.2014 по 12.01.2018 складає 483 066, 78 грн. Розрахунок пені здійснений позивачем на заборгованість, яка виникала щокварталу та протягом шести місяців з дня її виникнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 497 529, 30 грн. заборгованості за договором оренди газопроводів та споруд на них № 14/1177/04 від 01.09.2004, з яких: 2 759 776, 58 грн. основного боргу, 483 066, 78 грн. пені, 1 092 548, 59 грн. інфляційних втрат та 162 137, 35 грн. 3 % річних, є доведеними, підтверджені доказами і підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (95001, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, вулиця Училищна, будинок 42-А, ідентифікаційний код - 03348117) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ідентифікаційний код - 20077720) 2 759 776 (два мільйони сімсот пятдесят девять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 58 коп. основного боргу, 483 066 (чотириста вісімдесят три тисячі шістдесят шість) грн. 78 коп. пені, 1 092 548 (один мільйон девяносто дві тисячі пятсот сорок вісім) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 162 137 (сто шістдесят дві тисячі сто тридцять сім) грн. 35 коп. 3 % річних та 67 462 (шістдесят сім тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 94 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.06.2018.

Суддя Т.В. Лутак