номер провадження справи 17/17/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 Справа № 908/468/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді – Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання – Юсубова Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/468/18

за позовною заявою: державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі відокремленого підрозділу “Запорізька АЕС” (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

до відповідача: комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” Енергодарської міської ради, 71503, Запорізька обл., м. Енергодар, пр. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376

про стягнення 809 721,24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька АЕС” (далі ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “ЗАЕС”) за вих. від 12.03.18 № 28-23/5808 з позовними вимогами про стягнення з комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” Енергодарської міської ради (надалі КП “ПКВ” Енергодарської МР) заборгованості за договором від 23.04.13 № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії у загальному розмірі 809 721,24 грн., з яких: 702 701,81 грн. основна заборгованість, 45 280,95 грн. пеня, 13 399,46 грн. 3 % річних та 48 339,02 грн. індекс інфляції за порушення строків оплати вартості наданих послуг. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов наведеного вище договору щодо порушення строків оплати вартості наданих послуг та ч. 1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, 610-612, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 198, 218, 230, 231 ГК України та ст. ст. 4, 5, 20, 24, 27, 123, 129, 162, 232, 238, 240-242 ГПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.18 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсун В.Л.

Ухвалою від 21.03.18 суддею прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/468/18 (якій присвоєно № провадження 17/17/18), справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.04.18.

Ухвалою від 17.04.18 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні у справі № 908/468/18 до 15.05.18.

Ухвалою від 15.05.18 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/468/18 та призначено справу до розгляду по суті на 05.06.18.

05.06.18 до суду надійшла заява від 04.06.18 № 28-23/12258 про відмову від позовних вимог в частині стягнення основного боргу в порядку ст. ст. 46, 191 ГПК України, в якій позивач просить суд прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення основного боргу за договором від 23.04.13 № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії в розмірі 702 701,81 грн.

Однак, в судовому засіданні 05.06.18 представник позивача заявив, що просить суд не розглядати заяву про від 04.06.18 № 28-23/12258 про відмову від позовних вимог в частині стягнення основного боргу в порядку ст. ст. 46, 191 ГПК України, про що в письмовому вигляді зазначив в заяві від 05.06.18, в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 702701,81 грн. в порядку ст. 46 та ч. 1 ст. 231 ГПК України, в зв’язку з оплатою відповідачем основного боргу в повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК “Оберіг”.

У засіданні 05.06.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 12.03.18 № 28-23/5808 та заяві від 05.06.18 про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 702 701,81 грн. в порядку ст. 46 та ч. 1 ст. 231 ГПК України.

В судове засідання 05.06.18 представник позивача не з’явився.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з’явився, відзив на позов до суду не надав. Про дату, час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/468/18, станом на час прийняття справи до свого провадження суддею Корсун В.Л. місцезнаходженням КП “ПКВ” Енергодарської МР є: 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, оф. 5-1.

З метою повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/468/18 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 176, 234, ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 21.03.18 про відкриття провадження у справі.

Крім того, на адресу відповідача також направлялись ухвала від 17.04.18 в порядку ст.ст. 45, 182, 183, 234, 235 ГПК України та ухвала від 15.05.18 в порядку ст.ст. 45, 181-183, 185, 234, 235 ГПК України.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендованого), оригінал якого знаходиться у справі, уповноваженою особою КП “ПКВ” Енергодарської МР отримано 27.03.18 ухвалу суду від 21.03.18 (про відкриття провадження у справі).

Вбачається, що відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/693/18.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/468/18, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.13 між державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька АЕС” (Теплопостачальна організація) та комунальним підприємством “Підприємство комунальної власності” Енергодарської міської ради (Споживач) укладено договір на виробництво, транспортування та поставку теплової енергії № 12Т-13, за умовами якого (п. 1.1 договору) Теплопостачальна організація зобов’язується надати послуги Споживачу зазначені у п. 1.2 договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства, а споживач зобов’язується сплачувати за отримані послуги за встановленими тарифами у строки, які передбачені цим договором. Сторони керуються Законами України “Про теплопостачання” від 02.06.05 № 2633, “Правилами користування тепловою енергією” затв. постановою КМУ № 1198 від 03.10.07, “Правилами технічної експлуатації електричних станцій та мереж” ГКД 34.20.507-2003, “Правилами будови та безпечної експлуатації трубопроводів пари та гарячої води” НПАОП 0.00-1.11-98, “Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж”, затв. наказом МінПаливЕнерго № 71 від 14.02.07, Законом України “Про особливості здійснення закупівель в окремих сферах господарської діяльності” від 24.05.12 № 4851-VІ.

Згідно із п. 1.2. договору, найменування послуг: “Надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії”.

Теплопостачальна організація надає послуги Споживачу із параметрами теплоносія відповідно до температурного графіку теплової мережі, затвердженого головним інженером (першим заступником генерального директора) Теплопостачальної організації, та узгодженого місцевими органами влади, в обсягах згідно Додатку № 1 до цього Договору на потреби, вказані в додатках № 2/1 та № 2/2 цього Договору, а саме:

- опалювання (в опалювальний період) - 116,078 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 84,372 Гкал/г,

- ЦТП - 31,706 Гкал/г;

- вентиляція (в опалювальний період) - 6,761 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 4,208 Гкал/г,

- ЦТП - 2,553 Гкал/г;

- гаряче водопостачання (протягом року) -101,533 Гкал/г в т.ч.:

- ТРП1:ТРП12 - 74,862 Гкал/г,

- ЦТП-26,671 Гкал/г.

Відповідно до п. 1.5. договору, сторони набувають прав та обов'язків, передбачених вказаним договором, а також умови вказаного договору застосовуються до сторін з моменту письмового повідомлення Споживачем Теплопостачальної організації про отримання передбачених законодавством ліцензій та дозвільних документів на здійснення господарської діяльності з постачання та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, а також про набуття у встановленому законодавством порядку статусу виконавця відповідних житлово-комунальних послуг, в якому зазначено початок строку надання послуг.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що Теплопостачальна організація повинна надати Споживачу послуги, якість яких відповідає вимогам документів, зазначених у розділі 1 цього Договору.

Строк постачання та показники якості надання послуг можуть бути змінені за рішенням місцевих органів самоврядування (п. 2.2 договору).

Згідно із п. 3.1. договору, розрахунки за отримані послуги здійснюються за наступними тарифами:

- тариф на виробництво теплової енергії (затв. Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕУ) № 47 від 24.01.13) в розмірі 34,88 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 41,86 грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на транспортування теплової енергії (затв. рішенням виконавчого

комітету Енергодарської міської ради № 277 від 15.09.10) в розмірі 11,56 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 13,87грн. за 1 Гкал (з ПДВ);

- тариф на постачання теплової енергії набуде чинності в установленому діючим законодавством порядку.

Відповідно до п. 3.2. договору, орієнтована річна загальна вартість цього Договору згідно з орієнтовним річним плановим обсягом постачання теплової енергії та діючими на момент укладання Договору тарифами становить 23 864 568,62 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 3 977 428 грн. 10 коп. (Додаток № 1 А).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що загальна орієнтовна вартість цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін при наявності підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно із п. 4.1. договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 24.06.14, розрахунковим документом на оплату є 2-х сторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, 2-х сторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем за фактично спожитий обсяг теплової енергії на підставі оформлених 2-х сторонніх актів про надання послуг з виробництва теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії відповідно до діючого в звітний період тарифу на теплову енергію, визначену як сума:

- тарифу на виробництво теплової енергії, тарифу на транспортування теплової енергії, тарифу на постачання теплової енергії, які затверджується уповноваженим до відповідного законодавства органом, переглядається та вступає в дію в установленому діючим законодавством порядку.

В пункті 4.3. договору сторони передбачили, що по закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписуються двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії.

Споживач зобов'язаний підписати надані нарочно з боку Теплопостачальної організації акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, акт про надання послуг з транспортування теплової енергії, акт про надання послуг з постачання теплової енергії у 3-х примірниках на протязі 2-х робочих днів з моменту одержання з обов'язковим зазначенням дати підписання актів та 2 примірника актів повернути представнику Теплопостачальної організації, який одночасно надає Споживачу податкову накладну з зазначенням на акті дати її отримання.

У випадку не підписання акту Споживачем на протязі 2-х робочих днів, акти підписуються представником Теплопостачальної організації з внесенням відповідного запису про відмову та направляться на адресу Споживача поштою. Оформлений таким чином акт про надання послуг є фінансовим документом та обов'язковим для виконання, а також є підставою для розрахунків.

Відповідно до п. 4.4. договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству.

Строк надання послуг: зі строку, визначеного у письмовому повідомленні, направленому в порядку, передбаченому п. 1.5. договору (п. 5.1. договору).

Згідно із п. 6.1. договору, Споживач теплової енергії зобов’язаний зокрема:

- своєчасно та в повному обсязі оплачувати спожиту теплову енергію, включаючи виробництво, транспортування та постачання теплової енергії за встановленими тарифами, в порядку та в строки, передбачені цим Договором, а також нормативними документами, вказаними в п. 1.1 цього договору (п. 6.1.1. договору);

- приймати надані послуги та підписувати 2-х сторонні акти про надання послуг,

визначені п. 4.1 цього договору (п. 6.1.2. договору).

Пунктом 7.1. договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов'язань за Договором винна сторона відшкодовує інший заподіяні збитки. Відшкодування збитків не звільняє від виконання зобов'язань за цим договором.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку

теплової енергії, які розташовані на межі балансової належності сторін (п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання Споживачем та Теплопостачальною організацією та діє до 31.12.13. Дія договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо за 1 місяць до припинення строку його дії жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

Розглядаючи справу по суті спору суд виходив з того, що вказаний договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів зворотнього представники сторін суду не надали.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб’єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, на виконання умов договору від 23.04.13 № 12Т-13 позивачем в травні 2017 р. надано відповідачу послуги по водовідведенню та водопостачанню на загальну суму 1 002 692,69 грн., що підтверджується підписаними та засвідченими печатками з обох сторін актами від 31.05.17, а саме: № 160/05 на суму 774 385,72 грн., № 161/05 на суму 200 777,15 грн., № 162/05 на суму 3 537,30 грн., № 163/05 на суму 9 989,34 грн., № 164/05 на суму 2 481,24 грн., № 165/05 на суму 43,50 грн., № 166/05 на суму 9 162,64 грн., № 167/05 на суму 2 275,90 грн. та № 168/05 на суму 39,90 горн. (належним чином засвідчені копії яких наявні у матеріалах справи).

Як було зазначено вище в тексті цього рішення, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації. Можливі інші форми розрахунків за відпущену теплову енергію за Договором, які не суперечать діючому законодавству (п. 4.4. договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом із тим, як свідчать матеріали справи № 908/468/18, відповідач взяті на себе договірні зобов’язання належним чином не виконав, розрахунки за надані послуги за договором від 23.04.13 № 12Т-13 за період травень 2017 р. виконав з порушенням терміну умов договору щодо проведення розрахунків.

Факт наявності станом на 05.06.18 заборгованості за договором від 23.04.13 № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії за заявлений позивачем період в сумі 702 701,81 грн. відповідачем не спростовано.

В судовому засіданні 05.06.18 судом розглянуто заяву від 05.06.18, в якій позивач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 702 701,81 грн. в порядку ст. 46 та ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв’язку з оплатою відповідачем основного боргу в повному обсязі.

Сплата відповідачем позивачу основної заборгованості за договором від 23.04.13 № 12Т-13 в розмірі 702 701,81 грн. підтверджується випискою № 240 з регістру аналітичного обліку ВП “ЗАЕС” про стан розрахунків з КП “ПКВ” Енергодарської МР за договором від 23.04.13 № 12Т-13 станом на 29.05.18, відповідно до якого основна заборгованість за актами від 31.05.17 сплачена у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно із ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається…

Судом враховано, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент звернення позивача до суду та припинив існування в процесі розгляду справи.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором від 23.04.13 № 12Т-13 на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії за спірний період в частині стягнення 702 701,81 грн. основного боргу провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України внаслідок відсутності предмета спору.

У зв’язку з викладеним вище, розглянувши в судовому засіданні 05.06.18 заяву від 05.06.18 про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 702 701,81 грн. в порядку ст. 46 та ч. 1 ст. 231 ГПК України, судом задоволено вказану заяву позивача в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 45 280,95 грн. пені, 48 339,02 грн. інфляційних втрат та 13 399,46 грн. 3 % річних за користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов’язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов’язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов’язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що у випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений за п. 4.4.цього договору, Споживач зобов’язаний сплатити Теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Факт прострочення відповідачем зобов’язання з оплати поставленого газу підтверджується матеріалами справи № 908/468/18.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 30.06.17 по 28.12.17 в розмірі 45 280,95 грн.

Перевіривши (за допомогою ІПС “Законодавство”) заявлену позивачем до стягнення суму пені суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок пені є вірним, тому, судом задовольняється сума пені у повному розмірі.

Позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 13 399,46 грн. - 3 % річних та 48 339,02 грн. – інфляційних втрат.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2).

Позивачем нараховано до стягнення 3 % річних за період з 30.06.17 по 16.02.18 на загальну суму 13 399,46 грн.

Перевіривши (за допомогою ІПС “Законодавство”) заявлену позивачем до стягнення суму 3 % суд дійшов висновку про те, що здійснений позивачем розрахунок є вірним, тому, судом задовольняється сума 3 % у розмірі 13 399,46 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 48 339,02 грн. за липень 2017 року по січень 2018 року включно.

Перевіривши (за допомогою ІПС “Законодавство”) наданий позивачем розрахунок індексу інфляції за вказані періоди встановлено, що він здійснений у відповідності до чинного законодавства та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Також, суд вважає за необхідне роз’яснити позивачу, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв’язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв’язку із закриттям провадження у цій справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 702 701,81 грн. в порядку ст. 46 та ч. 1 ст. 231 ГПК України, судом роз’яснюється, що на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору може бути повергнута за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 129, 202, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, ) на користь державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) – 45 280 (сорок п’ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 95 коп. пені, 13 399 (тринадцять тисяч триста дев’яносто дев’ять) грн. 46 коп. 3% річних, 48 339 (сорок вісім тисяч триста тридцять дев’ять) грн. 02 коп. індексу інфляції та 1 605 (одна тисяча шістсот п’ять) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі № 908/468/18 в частині позовних вимог державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Запорізька атомна електрична станція” (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ) до комунального підприємства “Підприємство комунальної власності” Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд. 17, офіс 5-1, ) про стягнення 702 701 (сімсот двох тисяч сімсот однієї) грн. 81 коп. основного боргу.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.06.18

Суддя В.Л. Корсун