ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 Справа № 917/116/18

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партс", вул. Закревського, 16, м. Київ, 02660

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд", АДРЕСА_1, 36000

про стягнення 79 319,66 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Дяченко Д.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з'явився

Фіксування судового процесу здійснюється за допомогою технічних засобів (аудіозапис).

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" 79 319,66 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2018 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 917/116/18 з призначенням у ній підготовчого засідання на 13.03.2018 р. Одночасно даною ухвалою суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

12.03.2018 р. від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог вх. канцелярії суду № 2524 відповідно до якої ТОВ "ОСОБА_1 Партс" зменшено ціну позову в частині стягнення основного боргу у зв'язку із його сплатою та заявлено до стягнення з відповідача 74 074, 56 грн., з яких 57 989, 46 грн. - сума пені за прострочення строку виконання зобов'язання за договором; 3 671, 87 грн. - сума штрафу за порушення строку оплати; 8 539, 02 грн. - втрат від інфляції; 3 874, 21 грн. - сума процентів за користування коштами.

Від позивача 06.04.2018р. надійшла заява (вх. канцелярії суду №3572) відповідно до якої ТОВ "ОСОБА_1 Партс" просить суд стягнути з відповідача 79 319,66 грн. з яких 62 724,78 грн. - пені, 4 181,65 грн. - сума штрафу за порушення строку оплати, 8 539,02 грн. - втрати від інфляції, 3 874,21 грн. - сума процентів за користування коштами.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання. До заяв вх. канцелярії суду № 2524 та №3572 долучено розрахунки заборгованості.

Відтак, суд вважає за необхідне прийняти подані заяві та здійснювати розгляд справи з урахуванням вказаної заяви вх. канцелярії суду №3572 від 06.04.2018р..

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, ухвали суду що направлялися за адресою зазначеною у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштової установи: "Не за запитом".

10.04.2018 р. за клопотанням позивача продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

08.05.2018р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Таким чином, про дату, час та місце проведення судового засідання господарський суд Полтавської області повідомляв відповідача належним чином. Крім того, ухвали суду у даній справі були своєчасно розміщені судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партс" (далі - ТОВ "ОСОБА_1 Партс", Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" (далі - ТОВ "Пегас Трейд", Покупець) був укладений договір поставки за № 8902-17/2017 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов'язується поставляти, а Продавець приймати та оплачувати автомобільні запчастини та експлуатаційні матеріали (надалі по тексту -Товар). Номенклатура, найменування, походження товару, загальна кількість та ціна за одиницю Товару, що підлягає поставці, а також термін і умови поставки зазначаються в рахунках-фактурах та товарних накладних або інших документах на товар, які є невід'ємною частиною Договору та узгоджуються сторонами на кожну окрему партію Товару (стаття 1 Договору).

Погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни Товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках на оплату або в накладних про відвантаження, що являються невід'ємними складовими даного Договору, без складання специфікацій. Покупець, підписуючи документ про відвантаження, тим самим виявляє згоду на прийняття Товару відповідно до попередньої домовленості із Постачальником. Уповноважуючи певну особу на прийняття Товару від Постачальника Покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи (пункт 2.1. Договору).

Пунктом 2.4. Договору визначено, що ціна Товару вважається остаточно узгодженою після зазначення її в видатковій накладній на момент постачання (передавання) Товару Покупцю.

За правилами пункту 2.5. Договору поставка Товару здійснюється на умовах: 1) EXW - склад Постачальника (Товар переходить у власність Покупця з моменту його передачі Покупцю на складі постачальника); 2) FCA - франко-перевізник (Товар переходить у власність покупця з моменту передачі Товару Постачальником перевізнику. Оплата послуг перевізника здійснюється Постачальником за рахунок Покупця.

За домовленістю Сторін, зазначеної у пункті 2.3. Договору, Товар продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу Товару на у мовах відстрочення платежу, термін відстрочення зазначається у накладній, при цьому оплата Товару має бути здійснена не пізніше останнього дня відтермінування включно.

"Оплата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При здійсненні оплаті* Покупець зобов'язаний вказати наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, за яким відбувалася поставка Товару, з посиланням на виставлений Постачальником-рахунок-фактуру (пункт 3.1. Договору).

Згідно наданих Позивачем видаткових накладних за період з 12 липня 2017 року по 27 липня 2017 року Постачальник відвантажив Покупцю Товар на загальну суму 76 009.62 грн., а саме: по накладній № SI -4 774,32 грн.; по накладній № SI - 2 913,48 грн.; по накладній № SI - 623,94 грн.; по накладній № SI - 355,74 грн.; по накладній № SI - 35 235,54 грн.; по накладній № SI - 7 149,72 грн.; по накладній № SI - 811,32 грн.; по накладній № SI - 1 974,60 грн.; по накладній № SI - 1895,64 грн.; по накладній № SI - 1895,64 грн.; по накладній № SI - 81,66 грн.; по накладній № SI - 81,66 грн.; по накладній № SI - 1681,50 грн.; по накладній № SI - 48,12 грн.; по накладній № SI -1986,24 грн.; по накладній № SI - 1067,28 грн.; по накладній № SI - 3201,78 грн.; по накладній № SI - 1263,06 грн.; по накладній №62 -1635,72 грн.; по накладній № SI - 3 515,76 грн.; по накладній № SI -253,08 грн.; по накладній № SI - 3 272,64 грн.; по накладній № SI - 291,18 грн. (а.с.35-80).

Рахунками до видаткових накладних визначений останній строк сплати за відвантажений Товар, зокрема:

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI і № SI від 12.07.2017 року - до 17 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків № S та N2S від 12.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № SI від 13.07.2017 року - до 18 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунку № S від 13.07.2017 року ;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI, № SI і № SI від 14.07.2017 року - до 19 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунку№ S, №S та №S від 14.07.2017 року ;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI, № SI,

№SI і № SI від 18.07.2017 року - до 21 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків № S, № S, N9S та №6 від І8.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI, № SI, № SI, № SI та № SI від 19.07.2017 року, - до 24 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків № S, № S, № S, № S та І te S від 19.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № SI від 20.07.2017 року - до 25 липня 20017 року, що підтверджується змістом рахунку №S від 20.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним №S2 і № SI від 21.07.2017 року - до 26 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків № S та №S від 21.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковій накладній № SI від 24.07.2017 року - до 27 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунку № S від 24.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI і № SI від 26.07.2017 року - до 31 липня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків № S та №S від 26.07.2017 року;

- за Товар, поставлений по видатковим накладним № SI і № SI від 27.07.2017 року - до 01 серпня 2017 року, що підтверджується змістом рахунків №1 та NSS від 27.07.2017 року .

Відповідно до банківських виписок ПАТ Кредит Агріколь від 30 серпня 2017 року № ПД 1966 на суму 17 221,00 грн., від 27 жовтня 2017 року № ПД 2053 на суму 4 000,00 грн. та від 14 грудня 2017 року № ПД 2120 на суму 10 000,00 грн. Відповідачем було сплачено Позивачу суму в розмірі 31221.00 грн.

Інших грошових переказів на рахунок Позивача в якості оплати за отриманий від нього Товар, Відповідач не здійснив, чим допустив порушення істотних умов Договору перед Позивачем, яке триває до сьогодні.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну оплату електричної енергії в розмірі 79 319,66 грн.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно статті 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 5.2 Договору сторони передбачили, що у разі порушення прострочення платежу за поставлений Товар більше 3-х календарних дні, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 62 724,78 грн. (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобовязань, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3" та залучено до матеріалів справи; а.с.182).

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов"язання боржник, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити, зокрема штраф у розмірі 12% від простроченої суми. Суд встановив, що розрахунок штрафних санкцій наданий Позивачем відповідає умовам Договору, тому вимога про стягнення штрафу у розмірі 4 181,65 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені Позивачем вимоги про стягнення Відповідача 8539,02 грн. інфляційного збільшення, суд визнає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених сум, оскільки при перевірці їх розміру судом не було виявлено їх завищення з боку Позивача (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до статті 694 ЦК України у випадку продажу товару в кредит з відстроченням платежу і якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до етапі 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

В силу статті 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Варто відмітити, що Договором від 24 квітня 2017 року за № 5425-04/2016, укладеного між Позивачем та Відповідачем, не передбачено розміру процентів за користування товарним кредитом (кредитними коштами) і порядок їх виплати.

Оскільки Договором розміру процентів за користування товарним кредитом (кредитними коштами) не встановлено, то Позивач здійснює нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами із застосуванням аналогії закону, передбаченої частиною першою статті 8 ЦК України, на підставі приписів частини першої статті 1048 ЦК України, яка регулює подібні правовідносини.

За змістом статті 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Здійснивши перевірку нарахованих процентів за користування коштами в розмірі 3 874,21 грн. суд визнає їх правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 79 319,66 грн., з яких з яких 62 724,78 грн. пеня, 4181,65 грн. - штраф, 8539,02 грн. - інфляційні втрати, 3 874,21 грн. - проценти за користування коштами, обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232, 233, 237,238,240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пегас Трейд" (АДРЕСА_1, 36000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Партс" (вул. Закревського, 16, м. Київ, 02660, ) 79 319,66 грн. з яких 62 724,78 грн. пеня, 4181,65 грн. - штраф, 8539,02 грн. - інфляційні втрати, 3 874,21 грн. - проценти за користування коштами, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 21.06.2018р.

Суддя Гетя Н.Г.