ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. Справа № 921/657/17-г/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Данко Л.С.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", м.Черкаси, вих.№ 01-05/652/18 від 19.02.2018 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2018 року (суддя Андрусик Н.О., м.Тернопіль, час проголошення судового рішення 12 год. 42 хв., дата складення повного тексту рішення 26.01.2018 року)

у справі № 921/657/17-г/17

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", м.Черкаси

до відповідача: ТОВ "Бучачагрохлібпром", м.Бучач, Тернопільська область,

про: стягнення 108000 грн коштів, сплачених в якості авансу,

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

рішенням Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2018р. у справі №921/657/17-г/17 в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" до ТОВ "Бучачагрохлібпром" про стягнення 108000 грн коштів, сплачених в якості авансу-відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що доводи відповідача ґрунтуються на первинних документах, що містяться в матеріалах справи, про виконання своїх зобов'язань за договором №12/08 від 12.08.2016 та поставку товару на загальну суму 945100грн, вартість якого є більшою на 36500грн за проведену позивачем оплату. Відтак, суд першої інстанції зазначив, що твердження позивача про наявність заборгованості у відповідача в сумі 108000грн за договором №12/08 від 12.08.2016, внесених в якості попередньої оплати, спростовуються поданими письмовими доказами та не відповідають фактичним обставинам справи.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач- товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", -подав апеляційну скаргу до Львівського апеляційного господарського суду, в якій останній просить рішення господарського суду Тернопільської області від 16.01.2018 року у справі № 921/657/17-г/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення апелянт вважає те, що відповідно до п. 4.3. Договору купівлі-продажу № 12/08 від 12.08.2016 р. ТОВ «Агро-Євро Консалтинг» на підставі рахунку-фактури № СФ-0000086 від 20.02.2017 р. здійснило 100% передоплату за товар (ячмінь) на загальну суму 108000 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 18000 грн. платіжним дорученням № 429 від 21.02.2017 р.. Проте, товар продавець не поставив. По вказаній операції по першій події була виписана податкова накладна з порядковим номером 204 від 2017 року, зареєстрована в ЄРПН та прийнята контрагентом, про що свідчить відмітка у правому верхньому куті. Правильність оформлення податкових документів відповідає встановленим вимогам, а такі документи згідно із податковим законодавством не складаються на суми заборгованостей.

В матеріалах справи міститься Угода про врегулювання зобов'язань від 11.11.2016 р., за якою ТзОВ «Агро-Євро Консалтинг» відмовилося від всіх своїх фінансових претензій до ТзОВ «Бучачагрохлібпром» за неналежне виконання господарських зобов'язань за всіма укладеними між сторонами договорами (відповідні зобов'язання вважаються припиненими), в тому числі: договором № 01/20/07/2015 поставки на умовах товарного кредиту з розстрочкою платежу від 20.07.2015 р.; договором № 02/01/09/2015 поставки на умовах товарного кредиту з розстрочкою платежу від 01.09.2015 р.; договором поставки № 04/07-1-16 від 04.07.2016 р.; договором поставки № 05/05-1-16 від 05.05.2016 р.; договором № 3 від 02.02.2015 р.; договором №14/09-2-16 від 14.09.2016 р. договором №15/09-1-16 від 15.09.2016 р.; договором №17/08-1-16 від 17.08.2016 р.; договором №19/09-4-16 від 19.09.2016 р.. Після дати укладання цієї угоди, 11.11.2016 р., ТзОВ «Бучачагрохлібпром» по Договору купівлі-продажу №12/08 від 12.08.2016 р. поставило Товар на загальну суму 602100 грн., а ТзОВ «Агро-Євро Консалтинг» оплатив вказаний Товар на умовах 100% передоплати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018р. справу №921/657/17-г/17 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.02.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", м.Черкаси та витребувано матеріали справи з господарського суду Тернопільської області.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.03.2018 року розгляд справи було призначено на 17.04.2018 року.

Ухвалами суду від 17.04.2018 року та від 23.04.2018 року, розгляд справи відкладався з мотивів, наведених у них.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 02.05.2018 року №133 справу №921/657/17-г/17 призначено до повторного автоматизованого розподілу у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Желіка М.Б..

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів судову справу №921/657/17-г/17 від 02.05.2018 року, розприділили головуючому судді Костів Т.С.. та іншим суддям, а саме: Марку Р.І. та Данко Л.С..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.05.2018 року, розгляд справи було відкладено на 15.05.2018 року, проте розгляд вище вказаної справи не відбувся у зв'язку із аварійним відключенням ПАТ "Львівобленерго" у будівлі Львівського апеляційного господарського суду електричної енергії з 9:00 год., що підтверджується актом про припинення електропостачання, який міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 року, розгляд апеляційної скарги був призначений на 29.05.2018 року.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 року та від 12.06.2018 року розгляд справи відкладався з мотивів, зазначених у них.

У відповідності до ч.3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відводів складу суду та секретаря судового засідання в порядку ст.ст.35,37 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

Представники сторін в судове засідання 19.06.2018 року не з'явилися, причин неявки суду не доповіли, хоч були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта в судових засіданнях, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 12.08.2016 р. між ТзОВ "Бучачагрохлібпром" (продавець) та ТзОВ "Агро-Євро Консалтинг" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №12/08, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця товар, кількість та вартість якого визначається у видаткових накладних (п.п.1.2, 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору базисною умовою поставки товару є склад покупця. Відповідно до п. 4.3 договору сторони домовилися, що оплата вартості товару здійснюється на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% передоплати. Даний договір вступив в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.9.1 договору).

Відповідачем, на виконання умов договору, поставлено, а товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" через своїх представників Довганя М.П. (довіреність №80 від 12.08.2016 р.), Тарасенка В.П. (довіреність №77 від 12.08.2016), Строкача І.С. (довіреність №85 від 17.08.2016), Берестовського О.О. довіреність №97 від 13.09.2016), Соколовського О.І. (довіреність №131 від 25.11.2016), Виганюка С.В. (довіреність №132 від 25.11.2016), Кульгавець І.С. (довіреність №142 від 14.12.2016) на підставі видаткових накладних №РН-0001975 від 12.08.2016 на суму 9900 грн., №РН-0002014 від 15.08.2016 на суму 12600 грн., №РН-002064 від 18.08.2016 на суму 176000 грн., №РН-0002570 від 13.09.2016 на суму 144500 грн., №РН-0003552 від 28.11.2016 на суму 205000 грн., №РН-0003558 від 29.11.2016 на суму 121000 грн., №РН-0003744 від - 12.2016 на суму 276100 грн. отримано товар, на загальну суму 945100 грн..

Також, 25.08.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", (сторона-1) та товариством з обмеженою відповідальністю "Бучачагрохлібпром", (сторона-2) укладено угоду про зарахування зустрічних вимог, відповідно до умов якої сторони, керуючись приписами ст.601 ЦК України, зарахували зустрічні вимоги, строк виконання по яких настав, а саме: згідно договору №17/08-1-16 від 17.08.2016 ТзОВ "Агро-Євро Консалтинг" є кредитором, а ТзОВ "Бучачагрохлібпром" - боржником щодо виконання грошового зобов'язання в сумі 202980 грн.; згідно договору №12/08 від 12.08.2016 ТзОВ "Бучачагрохлібпром" є кредитором у зобов'язанні боржника (ТзОВ "Агро-Євро Консалтинг") з виконання грошового зобов'язання в сумі 198500 грн. (п.п.1, 1.1 угоди).

Відповідно до п.п.1.2, 2, 6 угоди зобов'язання сторін за договорами №17/08-1-16 від 17.08.2016, №12/08 від 12.08.2016 р. припиняються зарахуванням зустрічної вимоги на суму 198500грн та з моменту підписання цієї угоди встановлено, що сторони не є зобов'язаними вказану суму по відповідних договорах та не матимуть на суму зарахування будь-яких взаємних грошових претензій. Факт виконання угоди від 25.08.2016 р. сторонами засвідчено шляхом складання 15.08.2016 р. Акту взаємозаліку зустрічних однорідних вимог на загальну суму 198500 грн..

Таким чином, згідно угоди від 25.08.2016 р. у позивача припинилося зобов'язання з оплати товару на суму 198500 грн., поставленого в серпні 2016 року за договором купівлі-продажу №12/08 від 12.08.2016 на підставі видаткових накладних №РН-0001975 від 12.08.2016, РН-0002014 від 15.08.2016 та РН-002064 від 18.08.2016 року.

Суд пешої інстанції в оскаржуваному рішення встановив, що зазначені дії сторін з поставки товару, його отримання покупцем та укладення правочину від 25.08.2016 року свідчать про зміну сторонами за їх спільно згодою, умов договору в частині поставки товару на умовах передоплати. Однак, такий висновок відповідає матеріалам справи лише в частині тих зобов'язань, які передбачені угодою від 25.08.2016 р. та фактично здійснених на момент її укладення поставках, проте, не на майбутнє. Належних доказів зміни умов договору щодо відмови від передоплати подальших поставок матеріали справи не містять.

Надалі товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" на виконання своїх договірних зобов'язань щодо оплати вартості товару перераховано аванс в загальній сумі 710100 грн. на підставі платіжних доручень №1207 від 28.11.2016 на суму 226000 грн. (товар отримано згідно видаткової накладної №РН-0003552 від 28.11.2016 на суму 105000 грн. та №РН-0003558 від 29.11.2016 на суму 121000 грн.), №14 від 13.12.2016 на суму 276100 грн. (товар отримано 14.12.2016 згідно видаткової накладної №РН-0003744 від 14.12.2017 на суму 276100 грн.) та №429 від 21.02.2017 на суму 108000 грн. (згідно оставленого рахунку-фактури №СФ-0000086 від 20.02.2017). Отже, з урахуванням проведення зарахування суми 198500 грн. (угода від 25.08.2016) та внесення оплати в сумі 710100 грн. борг позивача за договором №12/08 від 12.08.2016 складає 36500 грн. 00-710100).

Однак, такий висновок зроблений судом першої інстанції за підсумками ряду господарських операцій сторін, виходячи за межі позовних вимог, у яких позивач просив стягнути суму заборгованості лише за одним договором. Та обставина, що сторони підписали акт звіряння взаємних розрахунків за 2016 р. станом на 31.12.2016 р., згідно якого кінцеве сальдо на користь ТОВ "Бучачагрохлібпром" становило 200692,20грн., не надає підстав суду для узагальнення договірних обов'язків сторін по кільком договорам та не змінює суті конкретних господарських правовідносин.

Суд першої інстанції помилково надав оцінку цим фактичним відносинам, не врахувавши підстав позову, зазначених у позовній заяві. Суд зазначив, що хоча матеріали справи свідчать про те, що між сторонами тривалий період існують правовідносини з купівлі-продажу (поставки) товарів, однак, як слідує з позовної заяви, позивачем предмет позову визначено як повернення внесеної суми передоплати за товар, який не було поставлено, а підставою позову визначено умови договору №12/08 від 12.08.2016 року.

Матеріали справи свідчать, що по вказаному договору, не зважаючи на проведену передоплату, товар не був поставлений позивачу, у зв'язку із чим він звернувся до ТзОВ "Бучачагрохлібпром" з претензією №296 від 04.10.2017 року про повернення здійсненої на підставі рахунку-фактури №СФ-0000086 від 20.02.2017 року передоплати за товар в сумі 108000 грн. з посиланням на договір №12/08 від 12.08.2016 року. Дана претензія ТОВ "Бучачагрохлібпром" відхилена з огляду на те, що за даними фінансового обліку товариства борг відсутній, в тому числі за договором №12/08 від 12.08.2016 (лист№1885/1/ю від 06.10.2017). 05.12.2017 (фіскальний чек відділення поштового зв'язку "Черкаси 1" від 05.12.2017) ТзОВ "Агро-Євро Консалтинг" звернулося до ТОВ "Бучачагрохлібпром" з проханням (лист №279 від 31.08.2017) повернути сплачені 21.02.2017 року на підставі платіжного доручення №429 кошти в сумі 108000 грн., як помилково сплачені, котре ТОВ "Бучачагрохлібпром" залишено без відповіді та задоволення, враховуючи факт здійснення поставки товару та наявності заборгованості з його оплати у позивача. ТОВ "Агро-Євро Консалтинг", посилаючись на порушення відповідачем його майнових прав та інтересів на суму внесеної передоплати (108000 грн.) за товар, який не був поставлений, звернувся з даним позовом з метою відшкодування даної суми в примусовому порядку посилаючись на умови п.4.3 договору №12/08.

При цьому, факт сплати суми авансу та факт не поставки товару по даному договору сторони не заперечували.

Суд першої інстанції при вирішенні спору підставно виходив з того, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ст. 175 ГК України). Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Правовідносини з купівлі-продажу регулюються нормами статті 655 ЦК України, згідно якої за договором купівлі-продажу, продавець зобов'язується передати товар у власність другій стороні, а покупець прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

В свою чергу, покупець, за приписами ст.ст. 692, 693 ЦК України, зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, і якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього кодексу.

При цьому, відповідно до статті 538 ЦК України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору, обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін), або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3). Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок (ч. 4).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу приписів ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 3 статті 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що зона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Щодо заявлених до стягнення судових витрат, то відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу на суму 18000,00 грн. представником апелянта долучено платіжне доручення №488 від 19.06.2018 року згідно якого платником є товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" отримувачем коштів в сумі 18000,00 грн. є адвокат ОСОБА_11, призначення платежу: оплата за юридичні послуги за представництво в суді по справі №921/657/17-г/17, а також рахунок фактура № 225 від 17.04.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 234 від 03.05.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 233 від 02.05.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 240 від 29.05.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 241 від 12.06.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 243 від 19.06.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 15 від 26.02.2018 року на суму 2000,00 грн., рахунок фактура № 19 від 30.03.2018 року на суму 2000,00 грн..

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача повністю у розмірі 18000,00 грн., оскільки саме на цю суму позивачем надано докази понесення таких витрат.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення господарського суду Тернопільської області від 16.01.18 р. у справі № 921/657/17-г/17 винесене за неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, що є підставою згідно ст. 277 ГПК України для його скасування .

Керуючись ст.ст. 129, 275, 277, 281, 282, 283, 284, 285 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг", м.Черкаси, вих.№ 01-05/652/18 від 19.02.2018 року-задоволити.

2.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 16.01.2018 року у справі № 921/657/17-г/17 скасувати.

3.Прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю. Стягнути з ТОВ "Бучачагрохлібпром" (48400, Тернопільська область, вул. Галицька, 160, м.Бучач, код ЄДРПОУ 32 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.221)-108000 грн. коштів сплачених в якості авансу.

4. Стягнути з ТОВ "Бучачагрохлібпром" (48400, Тернопільська область, вул. Галицька, 160, м.Бучач, код ЄДРПОУ 32 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.221)-1620,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

5. Стягнути з ТОВ "Бучачагрохлібпром" (48400, Тернопільська область, вул. Галицька, 160, м.Бучач, код ЄДРПОУ 32 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.221)- 2430,00 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

6.Стягнути з ТОВ "Бучачагрохлібпром" (48400, Тернопільська область, вул. Галицька, 160, м.Бучач, код ЄДРПОУ 32 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Євро Консалтинг" (18002, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.221)- 18000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 25 червня 2018 р.

Головуючий суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.

суддя Данко Л.С.