ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р.Справа № 922/466/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос", м. Лозова
до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області
про визнання договору поновленим
за участю представників:

позивача - Гордєєв В.І., за довіреністю від 13.02.2018 року;

відповідача - Щербак Т.М. за довіреністю № 32-20-0.14-/62-18 від 19.01.2018 року;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області про визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного 19.01.2008 року між ТОВ "Колос" та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах" 23 січня 2008 року за № 14, на умовах додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження на 19.03.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.05.2018 року було залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Близнюківську районну державну адміністрацію Харківської області та відкладено підготовче засідання на 17.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.05.2018 року закрито підготовче провадження та справу № 922/466/18 призначено до розгляду по суті на 29.05.2018 року.

В судовому засіданні 29.05.2018 року було оголошено перерву до 04.06.2018 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 01.06.2018 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області надав клопотання (вх. № 1248) про розгляд справи без участі представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 04.06.2018 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачем належним чином виконуються умови договору оренди, останній завчасно та у строки, передбачені законодавством, звернувся до відповідача з листом про продовження терміну дії договору, проте останній безпідставно відмовив ТОВ "Колос" в укладенні додаткової угоди про поновлення терміну дії договору.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.06.2018 року проти позову заперечував, посилаючись на те, що останнім було відмовлено у поновленні строку дії договору, у зв`язку з необхідністю повернення земельних ділянок до земель запасу державної власності та винесенням Головним управління Держгеокадастру у Харківській області наказу № 1572-СГ від 15.03.2018 року про припинення права оренди земельної ділянки за договором оренди від 19.01.2008 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання 04.06.2018 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить витяг з офіційного сайту "Укрпошта", відповідно до якого поштове відправлення було вручено 31.05.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, та приймаючи до уваги те, що судом не було визнано явку третьої особи в судове засідання обов'язковою, суд дійшов висновку про те, що його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з'ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та заперечень відповідача, судом встановлено наступне.

19 січня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" (позивач) та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області (третя особа) було укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :02:000:0023, площею 72,0011 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області строком на 10 років. Договір зареєстрований у Близнюківському РВ Харківської філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 23 січня 2008 року за № 14.

Відповідно до п. 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 110 гривень за один гектар за кожний рік оренди.

Як вбачається з умов дії договору, строк його дії до 23.01.2018 року.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було направлено на адресу позивача лист (вих. № 32-20-14,3-13186/0/19-17 від 28.08.2017 року), в якому було зазначено про необхідність позивача звернутись до Головного управління Держгеокадастру Харківської області протягом двох тижнів з моменту отримання даного листа з заявою про внесення змін до договору, встановивши розмір орендної плати на рівні 12% та строк дії договору у 7 років, надавши додатково витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок, копії договорів оренди, витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та агрохімічний паспорт поля, земельних ділянок, інакше Головним управлінням Держгеокадастру буде ініційовано питання про розірвання договорів оренди земельних ділянок у судовому порядку.

Як вбачається з витягу з офіційного сайту "Укрпошта", вищезазначений лист було направлено відповідачем 28.09.2017 року та отримано позивачем лише 03.10.2017 року.

В подальшому, з метою продовження строку дії договору оренди землі, позивач 03.10.2017 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач) із заявою №161 відповідно до вимог ст. ЗЗ Закону України "Про оренду землі" про поновлення терміну дії договору оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено позивачу лист-відповідь від 31.10.20.17 року №19-20-6-15324/0/19-17, у якому відповідач відмовився у поновленні договору оренди земельної ділянки від 19.01.2008 року та зазначив про те, що позивачем не виконано вимоги статті 33 ЗУ "Про оренду землі" в частині надання проектів додаткових угод та зазначив про можливість подальшої реалізації Головним управлінням права користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Верхньосамарської та Новоукраїнської сільських рад Близнюківського району Харківської області на земельних торгах та з метою поповнення місцевих бюджетів.

21.11.2017 року позивачем було направлено на адресу відповідача заяву № 170, в якій зазначено про намір продовження дії договору оренди та в якості додатків надано копію договору оренди землі, копію витягу з Державного реєстру речових прав, додаткову угоду в трьох екземплярах з підписом керівника, копію агрономічного паспорту поля, земельної ділянки, оригінал витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку, копію наказу про призначення директора ТОВ "Колос", копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Колос", копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ "Колос", копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ "Колос", копію паспорту та реєстраційний номер облікової картки платника податків директора ТОВ "Колос" та копію додаткової угоди від 01.06.2016 року.

Відповідачем було направлено позивачу лист-відповідь від 31.10.2017 року, в якому було зазначено про можливість подальшої реалізації зазначеної земельної ділянки для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Верхньосамарської та Новоукраїнської сільських рад Близнюківського району Харківської області на земельних торгах з метою наповнення місцевих бюджетів. Крім того відповідачем було зазначено про те, що позивачем було порушено вимоги ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" та не додано до листа проекту додаткової угоди. Також відповідачем було повідомлено про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 19.01.2008 року позивач має повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

Позивач в свою чергу повторно звернувся до відповідача з заявою про продовження терміну дії договору та проектом додаткової угоди 21.11.2017 року.

26.12.2017 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист (вих. № 19-20-14-17272/0/19-17), в якому зазначено про те, після спливу договору оренди землі, позивач має повернути земельну ділянку відповідачу з метою її подальшої реалізації Головним управлінням на земельних торгах та одночасно зазначено про те, що листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.10.2017 року № 19-20-6-15324/0/19-17 позивача було проінформовано про відмову у поновлення вищезазначених договорів оренди земельних ділянок.

24.01.2018 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист-повідомлення (вих. № 32-20-14,3-633/0/19-18), в якому відповідач просив повернути земельну ділянку площею 72,0011 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди землі від 19.01.2008 року.

18.03.2018 року Головним управлінням було прийнято наказ № 1572-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки" у відповідності до якого припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 72,0011 га, в тому числі рілля 72,0011 га, яка надана ТОВ "Колос" на підставі договору оренди землі від 19.01.2008 року та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу.

Позивач в свою чергу вважає, що ним було здійснено усі дії, передбачені ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" щодо належного виконання обов`язків орендаря за договором, повідомлення орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк та надано усі необхідні документи.

Як стверджує позивач, відповідач не виконав встановленого ч. 5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути лист-повідомлення, надісланий позивачем.

Вищенаведені обставини та зволікання відповідача щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про визнання поновленим договору оренди землі, у редакції запропонованій позивачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються, насамперед, Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України в редакції, чинній станом на день укладення договору).

Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (п. 5 ст. 126 Земельного кодексу України).

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч. 1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2).

Згідно з частинами 1, 8 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Таким чином, спеціальним законом, який регулює відносини щодо найму (оренди) землі, є Закон України "Про оренду землі".

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Орендодавцем за Договором у даній справі, станом на дату його укладення була Близнювікська районна державна адміністрація, що узгоджувалось з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, чинній на дату укладення договору. В силу Закону України від 06.09.2012 №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 №258, Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 №40, Наказу Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 "Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру", та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Харківської області віднесено до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Згідно з вимогами ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Статтею 31 Закону визначено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 777 Цивільного кодексу України встановлені наступні переважні права наймача: 1. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк;

наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк;

умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

2. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 Цивільного кодексу України).

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" визначає правові підстави поновлення договору оренди землі та фактично об'єднує два випадки пролонгації такого договору.

Так, частинами першою та п'ятою статті 33 цього Закону передбачено, що до закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В даному випадку, з позовної заяви позивача вбачається, що він звертається до суду з позовом про поновлення договору оренди з підстав, передбачених частинами 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Так, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Як вбачається з п. 8, укладеного між сторонами договору оренди землі, договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже в даному випадку, сторони при укладенні договору, передбачили строк, у який позивач має звернутись до позивача з повідомленням про намір продовжити дію договору, а саме за 90 днів до його закінчення.

Частинами першою та п'ятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, орендар звертається до орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, у випадку, коли сторонами не встановлено інший термін такого повідомлення.

Отже сторонами у договорі оренди землі було передбачено строк повідомлення відповідача про намір продовження терміну дії договору, а саме за 90 днів до закінчення його дії.

Як вже було зазначено судом, 03.10.2017 року позивач звертався до відповідача з заявою про намір продовжити термін дії договору, проте позивачем, всупереч вимогам законодавства, не було долучено проект додаткової угоди про поновлення такого договору.

Крім того, у своєму листі від 31.10.2017 року, відповідачем було зазначено про можливість подальшої реалізації зазначеної земельної ділянки для ведення товарного та сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Верхньосамарської та Новоукраїнської сільських рад Близнюківського району Харківської області на земельних торгах з метою наповнення місцевих бюджетів. Також відповідачем було повідомлено про те, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 19.01.2008 року позивач має повернути земельну ділянку до земель запасу державної власності.

Позивач в свою чергу повторно звернувся до відповідача з заявою про продовження терміну дії договору та проектом додаткової угоди 21.11.2017 року.

26.12.2017 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист (вих. № 19-20-14-17272/0/19-17), в якому зазначено про те, після спливу договору оренди землі, позивач має повернути земельну ділянку відповідачу з метою її подальшої реалізації Головним управлінням на земельних торгах та одночасно зазначено про те, що листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.10.2017 року № 19-20-6-15324/0/19-17 позивача було проінформовано про відмову у поновлення вищезазначених договорів оренди земельних ділянок.

24.01.2018 року відповідачем було направлено на адресу позивача лист-повідомлення (вих. № 32-20-14,3-633/0/19-18), в якому відповідач просив повернути земельну ділянку площею 72,0011 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Новоукраїнської сільської ради Близнюківського району Харківської області, у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди землі від 19.01.2008 року.

Отже в даному випадку, дослідивши надане сторонами листування з приводу продовження дії договору оренди землі від 19.01.2008 року судом встановлено, що позивачем пропущено строк, встановлений п. 8 договору щодо повідомлення відповідача про намір продовжити термін дії договору.

Оскільки заява позивача від 03.10.2017 року не відповідала вимогам ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" щодо наявності проекту додаткової угоди.

В той, час як повторна заява позивача з проектом додаткової угоди була подана відповідачу лише 21.11.2017 року, тобто після спливу 90-денного строку, встановленого у договорі для відповідного звернення, оскільки останні днем дії договору є 19.01.2018 року.

Крім того, численними листами відповідач повідомляв позивача про відмову Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у поновленні договору оренди землі з ТОВ "Колос" та 18.03.2018 року Головним управлінням було прийнято наказ № 1572-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки" у відповідності до якого припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 72,0011 га, в тому числі рілля 72,0011 га, яка надана ТОВ "Колос" на підставі договору оренди землі від 19.01.2008 року та віднесено вказану земельну ділянку до земель запасу.

Із встановлених обставин вбачається, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений.

З огляду на викладене, договір оренди землі від 19.01.2008, укладений між Близнюківською РДА (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колос" (Орендар, що зареєстрований у Близнюківському райвідділі, у Державному реєстрі земель за номером № 14 від 21.01.2008 року припинив свою дію, у зв'язку зі спливом строку на який його було укладено.

Відповідно ч.1 ст. 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 19.02.2014 у справі №6-162цс13, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Враховуючи положення п. 8 договору оренди землі від 19.01.2008 та ч. 1 ст. 254 Цивільного кодексу України, датою закінчення строку дії спірного договору оренди землі є 19.01.2018 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі припинилось, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову на умовах переважного права орендаря на поновлення договору оренди від 19.01.2008 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що сторони договору не дотримались вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", щодо поновлення договору, оскільки орендар у встановлений законом строк не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, тому суд дійшов висновку про відсутність в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої ч.1-5 статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

В той час, як вже було зазначено судом, відповідач неодноразово повідомляв позивача про необхідність повернення земельної ділянки після закінчення дії договору оренди, що свідчить про відсутність волевиявлення орендодавця на поновлення договору оренди з позивачем.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного суду України від 13.04.2016 року по справі № 6-2027цс15.

Щодо посилань відповідача на постанови Верховного суду від 27.03.2018 року по справі № 912/562/17, від 28.02.2018 року по справі № 912/556/17, від 07.03.2018 року по справі № 917/769/17, від 07.03.2018 року по справі № 911/888/17, від 01.02.2018 року по справі № 924/503/17 та від 01.02.2018 року по справі № 924/503/17, суд зазначає наступне.

З аналізу вищезазначених постанов Верховного суду вбачається, що підстави для задоволення позову, у постановах наданих відповідачем, були інші, а саме погодження істотних умов договору, ухилення відповідача від підписання додаткової угоди у разі відсутності заперечень щодо продовження дії договору, в той час як у даній справі позивачем було пропущено строк звернення до відповідача з додатковою угодою про поновлення договору оренди.

Стосовно посилань відповідача на вчасну оплату орендної плати та користування земельною ділянкою, як на підставу продовження дії договору, то суд зазначає, що в даному випадку зазначені обставини не можуть бути підставою для укладення додаткової угоди, оскільки як вже було зазначено судом частинами 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" визначено переважне право на поновлення договору лише в разі дотримання певної процедури, передбаченої зазначеними нормами.

В той час, як відповідачем не було дотримано цієї процедури, оскільки, як вже було встановлено судом, лист-повідомлення разом із проектом додаткової угоди відповідачем було направлено з порушенням строків, встановлених договором.

Таким чином сама по собі сплата орендної плати та користування земельної ділянкою без дотримання інших умов, передбачених ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", не можуть бути підставами для поновлення договору оренди.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Як зазначено у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява № 4909/04, що суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, про відмову в задоволені позову позивача, оскільки відсутнє волевиявлення відповідача щодо продовження терміну дії договору та сторони договору не дотримались процедури такого поновлення, встановленої ч.1-5 статтею 33 Закону України "Про оренду землі", а саме орендар у встановлений договором строк (не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору) не надіслав орендодавцю повідомлення про свій намір скористатися переважним правом щодо укладення договору на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; статтями 1, 2, 4, 5, 15, 31, 33 ЗУ "Про оренду землі", статтями 254, 777 Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" () до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області () відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено 13.06.2018 р.

Суддя Н.С. Добреля