ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. ОдесаСправа № 923/823/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Мишкіної М.А.,

при секретарі судового засідання: Станковій І.М.

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Колективного підприємства «Промжилбуд»

на рішення господарського суду Херсонської області, ухваленого 12.02.2018 о 12:39 год., суддею Павленко Н.А., м. Херсон, повний текст складено 20.02.2018

у справі № 923/823/17

за позовом Комунального підприємства Агрофірма радгоспу «Білозерський»

до Колективного підприємства «Промжилбуд»

про стягнення 20595523,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року Комунальне підприємство Агрофірма радгоспу «Білозерський» (далі КП «Білозерський») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Колективного підприємства «Промжилбуд» (далі КП «Промжилбуд») про стягнення з останнього 20595523,27 грн. з яких 9294813,10 грн. - основного боргу, 10335832,17 грн. - інфляційних втрат та 964878 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

01.04.2012 між КП «Білозерський» (Виконавець) та КП «Промжилбуд» (Замовник) укладено договір про надання послуг б/н., відповідно до умов якого, Виконавець надає Замовнику наступні послуги: догляд за виноградниками пл. 332,9 га, вишневим садом пл. 11,8 га, грушевим садом пл. 32,3 га, кизиловим садом 4,5 га, малиною 2 га, персиковим садом 49,0 га, сливовим садом 23,9 га, яблуневим садом 103,6 га, проведення агрозаходів по її вирощуванню власними трудовими силами і технічними ресурсами. Запланована загальна площа обробітку складає 560,0 га.

На виконання умов договору КП «Білозерський» надало КП «Промжилбуд»:

- протягом квітня грудня 2012 року послуги загальною вартістю 8564460 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000036 від 31.12.2012;

- протягом січня лютого 2014 року послуги загальною вартістю 630656 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000005 від 24.02.2014;

- протягом березня 2014 року послуги загальною вартістю 152697 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0000006 від 10.03.2014.

Відповідач, в порушення умов договору не сплатив за надані КП «Білозерський» послуги.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі № 923/412/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2017, стягнуто з КП «Промжилбуд» на користь КП «Білозерський» 53000 грн. заборгованості з оплати послуг, 43725 грн. інфляційних, 5205,62 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору.

Факт укладання 01.04.2012 договору між сторонами підтверджується вищезазначеним рішенням господарського суду та постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.06.2013 у справі № 821/934/13-а, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2013.

З урахуванням часткового стягнення з відповідача рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі № 923/412/16 53000 грн., залишок заборгованості КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» складає 9294813,10 грн.

У звязку з порушенням відповідачем строку оплати отриманих послуг, позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 10335832,17 грн. інфляційних втрат та 964878 грн. 3% річних.

У відзиві на позовну заяву КП «Промжилбуд» зазначило наступне.

Борг КП "Промжилбуд" по договору про надання послуг від 01.04.2012 у більшій частині сплачено КП «Білозерський», що підтверджується наступним.

1) 12.07.2014 між КП «Промжилбуд», КП «Білозерський», СТОВ «Енограй» та ОСОБА_3 укладено угоду, відповідно до умов якої КП «Промжилбуд» зобовязалось сплачувати КП «Білозерський» кошти в рахунок наявної кредиторської заборгованості на момент укладання цієї угоди у наступному порядку: 300000 грн. 12.07.2014, в подальшому по 100000 грн. кожного вівторка щотижня, починаючи з 15.07.2014.

Відповідач виконав умови вищезазначеної угоди та протягом липня-серпня 2014, КП «Промжилбуд» перерахувало КП «Білозерський» 1 000 000 грн. на погашення боргу по договору про надання послуг від 01.04.2012.

2) 06.08.2012 між КП «Білозерський» та КП «Промжилбуд» укладено договір про поворотну фінансову допомогу, відповідно до умов якого КП «Промжилбуд» передає у власність КП «Білозерський» кошти, у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору (поворотна фінансова допомога), а КП «Білозерський» зобовязується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим договором строк.

На виконання умов договору про фінансову допомогу КП «Промжилбуд» перерахувало КП «Білозерський» 4150000 грн.

31.12.2012 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012, пунктом 1 якої зазначено, що «Відповідно до п. 5.3 договору, сторони дійшли згоди встановити наступний порядок повернення поворотної фінансової допомоги: у звязку із наявністю заборгованості КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» за надані послуги відповідно до договору від 01.04.2012, зарахувати суму наданої поворотної фінансової допомоги відповідно до договору від 06.08.2012 у розмірі 4150000 грн., як оплату КП «Промжилбуд» зобовязань за договором про надання послуг від 01.04.2012».

Таким чином, за додатковою угодою від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012, зобовязання КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» по оплаті послуг за договором від 01.04.2012 припинено шляхом зарахування однорідних зустрічних вимог КП «Промжилбуд» до КП «Білозерський» на суму 4150000 грн.

3) 31.12.2012 між сторонами укладено додаткову угоду до договору про надання послуг від 01.04.2012, відповідно до змісту якої, сторони виклали п. 3.5. договору в наступній редакції: «Сторони дійшли згоди встановити наступний порядок розрахунку Замовника з Виконавцем за договором про надання послуг від 01.04.2012 в наступній редакції:

- сума 4150000 грн. була зарахована як оплата КП «Промжилбуд» зобовязань за договором про надання послуг від 01.04.2012 згідно додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012.

- суму 4013538 грн. заборгованості КП «Білозерський» за договором поставки від 01.05.2012 за отриману КП «Білозерський» від КП «Промжилбуд» продукцію за видатковими накладними.

Пунктом 3 даної додаткової угоди сторони також зазначили наступне: «Сторони встановили, що остаточні розрахунки сторін за договором надання послуг від 01.04.2012 здійснюються до 31.12.2016».

Таким чином, вказаною додатковою угодою сторони, по-перше, зарахували в розрахунок погашення боргу КП «Промжилбуд» за договором про надання послуг від 01.04.2012 - борг КП «Білозерський» за отриману від КП «Промжилбуд» продукцію за видатковими накладними на суму 4013538,05 грн., по-друге, встановили кінцевий термін розрахунків за договором 31.12.2016.

Враховуючи викладене, залишок основного боргу КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» складає 184 275,05 грн.

Відповідачем здійснено власний розрахунок суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого інфляційні втрати складають 15044,04 грн., а 3% річних 3635,01 грн.

Заперечуючи проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач зазначив наступне.

Відповідно до актів здачі прийняття робіт (надання послуг) відповідачу надано послуги за договором про надання послуг від 01.04.2012 на суму 12 012 044,85грн., що підтверджується податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН.

Таким чином, навіть з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 10 983 044,85грн.

Усі зазначені відповідачем оплати за договором про надання послуг від 01.04.2012 стосуються заборгованості, яка утворилася до 31.12.2012, тобто до моменту надання послуг на загальну суму 8564460грн. (з ПДВ), згідно з акту № ОУ-0000036 від 31.12.2012.

З приводу договору поставки № 1 від 01.05.2012 позивач зазначив, що наданий до суду договір поставки не відповідає оригіналу, наявному у КП Агрофірма радгосп "Білозерський".

У вдруге поданому відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що розрахунок заявленої позивачем до стягнення суми боргу є необґрунтованим, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав їх недоведеності.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 12.02.2018 позовні вимоги КП «Білозерський» задоволені частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 8594813,10 грн. - заборгованості з оплати послуг; 899738,15 грн. - 3% річних, 8785335,29 грн. - інфляційних та 213015,84 грн. - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване наступним.

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідача відповідно до договору про надання послуг від 01.04.2012 виник обовязок розрахуватися з виконавцем протягом 5-ти банківських днів, після підписання останнього Акту про надані послуги.

У позивача та відповідача не виникли зустрічні однорідні вимоги, що випливали б із двох різних зобовязань та які підлягали б зарахуванню в силу приписів ст. 601 ЦК України, а укладена сторонами двостороння угода суперечить наведеній нормі закону.

Крім того, надаючи оцінку наданим відповідачем доказам проведення розрахунків з позивачем, суд першої інстанції зазначив таке.

Щодо зарахування в оплату по договору про надання послуг від 01.04.2012 заборгованості по договору поставки № 1 від 01.05.2012, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами поставку товару КП "Білозерський" та наявність заборгованості КП "Білозерський" за цим договором.

Суд не прийняв до уваги видаткові накладні в якості доказів виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором поставки №1 від 01.05.2012, оскільки у всіх наданих відповідачем видаткових накладних зазначено договір № ДГ- 0000009 від 01.05.12, а не договір поставки № 1 від 01.05.2012, наданий відповідачем в якості доказу по справі.

Щодо зарахування в оплату по договору про надання послуг від 01.04.2012 заборгованості по договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 та додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до нього, суд першої інстанції зазначив наступне.

КП «Промжилбуд» перерахувало КП «Білозерський» за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 кошти лише у сумі 2350000 грн.

Суд не прийняв до уваги в якості доказів на перерахування коштів за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 копію банківської виписки від 06.08.2012 та копію платіжного доручення № 55 від 06.08.2012, оскільки відповідно до останніх, КП «Промжилбуд» перерахувало КП "Білозерський" 1800000 грн. за договором про поворотну фінансову допомогу згідно договору від 16.08.2012, а не договору від 06.08.2012.

Оскільки відповідачем не доведено належними доказами передачу КП "Білозерський" поворотної фінансової допомоги саме у розмірі 4150000грн., а отже і не доведено наявність заборгованості КП "Білозерський" перед КП "Промжилбуд" за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 грн. на суму 4150000 грн.

Крім того, в силу п. 3.5. договору про надання послуг від 01.04.2012 (замовник зобовязаний повністю розрахуватися з виконавцем протягом пяти банківських днів після підписання останнього акту про надані послуги), останній акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000006 був підписаний сторонами 10.03.2014.

Тобто, на час підписання додаткової угоди до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 (31.12.2012) не могло існувати боргу у КП "Промжилбуд" перед КП "Білозерський" за договором про надання послуг від 01.04.2012, оскільки строк оплати отриманих послуг у КП "Промжилбуд" за договором про надання послуг настав лише з 10.03.2014 (дати підписання останнього акту про надані послуги).

Щодо додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012, суд першої інстанції зазначив, що оскільки судом встановлено, що відповідачем не підтверджено належними доказами реальне здійснення господарської операції за додатковою угодою № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 та не надано доказів на здійснення взаємозаліку між сторонами та підставності його здійснення, отже укладена додаткова угода до договору про надання послуг від 01.04.2012 з посиланням на господарську операцію (проведення взаємозаліку) не може бути належним доказом зміни кінцевої дати розрахунку за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Додаткова угода від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012, яка містить посилання на заборгованість не підтверджена первинними документами, а також взаємозалік, реальне здійснення якого, як господарської операції, спростовується наявними у справі доказами, не може свідчити про дійсність намірів КП "Промжилбуд" та КП "Білозерський" щодо зміни строку та порядку оплати за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Крім того, відповідачем не надано доказів та пояснень на спростування преюдиціальних обставин, встановлених рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі № 923/412/16 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2017, залишеними без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2017, що відповідно до договору про надання послуг від 01.04.2012, а саме п.3.5 договору, замовник мав розрахуватися з виконавцем до 14.03.2014.

Щодо чотирьохсторонньої угоди від 12.07.2014, укладеної між КП "Білозерський", КП "Промжилбуд", СТОВ "Енограй" та ОСОБА_3, суд зазначив наступне.

Відповідачем не доведено жодним доказом, що вказана кредиторська заборгованість в чотирьохсторонній угоді від 12.07.2014 стосується заборгованості КП "Промжилбуд" перед позивачем саме за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Суд не прийняв до уваги копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1341 від 12.07.2014, яка надана відповідачем в якості доказу про сплату відповідачем заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012, оскільки в якості підстави надходження готівки в квитанції зазначено "погашення заборгованості згідно угоди від 12.07.2014", тобто встановити що надходження готівкових коштів повязане саме із заборгованістю за договором про надання послуг від 01.04.2012 неможливо.

Позивач повідомив суд першої інстанції про надходження коштів у розмірі 300000грн. відповідно до прибуткового касового ордера №1341 від 12.07.2014, але в якості погашення кредиторської заборгованості КП "Промжилбуд" перед КП "Білозерський" на виконання чотирьохсторонньої угоди від 12.07.2014.

Здійснення платежів саме у ті строки, які встановленні в угоді від 12.07.2014 для сплати кредиторської заборгованості КП "Промжилбуд" перед КП "Білозерський", не можуть свідчити про те, що дані платежі здійснювались саме на виконання умов угоди від 12.07.2014, оскільки, як вбачається з банківських виписок (т.1 а.с.108-118), наданих відповідачем, у графі призначення платежу зазначається "оплата згідно договору від 01.04.2012".

Суд зазначив, що дані платіжні доручення не можуть свідчити про те, що в угоді від 12.07.2014 під кредиторською заборгованістю малася на увазі заборгованість відповідача перед позивачем саме за договором надання послуг від 01.04.2017, оскільки платіжні доручення не містять жодного посилання на угоду від 12.07.2014.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що копії банківських виписок підтверджують сплату КП "Промжилбуд" отриманих послуг за договором про надання послуг від 01.04.2012 у розмірі 700000грн.

Таким чином, враховуючи, що позивачем доведено надання послуг КП "Промжилбуд" за договором про надання послуг від 01.04.2012 на суму 9347813,10грн. та те, що рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі № 923/412/16 з КП "Промжилбуд" стягнуто 53000грн. заборгованості за отримані послуги, а відповідачем доведено лише сплату отриманих послуг за договором на суму 700000грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог КП «Білозерський» про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 8594813,10 грн.

Враховуючи часткову сплату КП "Промжилбуд" заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012, судом було здійснено власний розрахунок 3% річних та втрат від інфляції за період, визначений позивачем у позовній заяві, але з урахуванням проведених КП "Промжилбуд" оплат у розмірі 700000грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що 3 % річних за прострочку платежів становлять 899738,15 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів - 8785335,29грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Майже вся сума боргу погашена відповідачем шляхом зарахування своїх вимог до КП «Білозерський», а також здійсненням платежів, а саме:

1) вимогами до КП «Білозерський» за неоплачену поставку фруктів за договором поставки №1 від 01.05.2012 у розмірі 4013238,05 грн., поставка яких підтверджується договором поставки, видатковими накладними та довіреностями.

2) вимогами до КП «Білозерський» по наданій фінансовій допомозі у розмірі 4 150 000 грн. за договором про надання фінансової допомоги від 06.08.2012, надання якої підтверджено договором про надання фінансової допомоги, платіжними дорученнями та банківськими виписками про перерахування коштів.

3) фактом зарахування вказаних вимог в рахунок погашення боргу «КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» за договором про надання послуг від 01.04.2012, що підтверджується додатковими угодами від 31.12.2012 до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 06.08.2012 та договору про надання послуг від 01.04.2012 відповідно до яких встановлено новий порядок розрахунку за договором про надання послуг від 01.04.2012 шляхом зарахування зустрічних вимог.

4) на підставі угоди між КП «Білозерський», КП «Промжилбуд», СТОВ «Енограй» та ОСОБА_3 від 14.07.2014 встановлено графік погашення заборгованості КП «Промжилбуд» перед «КП «Білозерський» згідно з яким відповідач перерахував позивачу 700 000 грн. шляхом зарахування коштів на банківський рахунок і 300 000 грн. до каси підприємства.

Суд прийняв лише сплату 700 000 грн.

Сплата 300 000 грн. судом не врахована, хоча факт надходження коштів не заперечувався позивачем.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив наступне.

Факт укладання між КП «Білозерський» та КП «Промжилбуд» договору про надання послуг від 01.04.2012 та надання самих послуг за цим договором встановлені рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі № 923/412/16.

На момент підписання додаткової угоди від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012 не настало право вимоги і з оплати послуг наданих у травні-грудні 2012 загальною вартістю 8 564 460 грн. (з ПДВ) за актом № ОУ-0000036 від 31.12.2012.

До моменту підписання цієї додаткової угоди були чинними умови договору про надання послуг від 01.04.2012 в первинній редакції, пункт 3.5. якого передбачав право вимоги оплати послуг за актом № ОУ-0000036 від 31.12.2012 виникає з 05.01.2013.

Станом на 31.12.2012 заборгованості за актом № ОУ-0000036 від 31.12.2012 ще не було.

Крім того, в зазначеній додатковій угоді не зазначено розмір заборгованості КП «Промжилбуд» за договором про надання послуг від 01.04.2012 та не зазначено за якими актами виникла заборгованість.

Право вимоги оплати за договором поставки № 1від 01.05.2012 та за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 виникло з наступного дня (01.01.2013), а на момент підписання додаткової угоди до договору про надання послуг від 01.04.2012 строк виконання ще не настав.

Наведені обставини спростовують наявність заборгованості один перед одним КП «Промжилбуд» та КП «Білозерський», як підстави для зарахування однорідних вимог на дату складання додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012.

Таким чином, у позивача та відповідача не виникли зустрічні однорідні вимоги, що виплавали б із двох різних зобовязань та які підлягали б зарахуванню в силу приписів ст. 601 ЦК України.

Позивачем також зазначено про невідповідність реквізитів видаткових накладних та неможливість ідентифікації їх з договором поставки № 1 від 01.05.2012, неспівпадання дати договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 із платіжними дорученнями та банківськими виписками та те, що відповідачем не доведено жодним доказом, що кредиторська заборгованість в чотирьохсторонній угоді від 12.07.2014 стосується саме заборгованості КП «Промжилбуд» перед позивачем саме за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Заперечуючи проти доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач зазначив наступне.

Невідповідність реквізитів видаткових накладних та неможливість ідентифікації їх з договором поставки № 1 від 01.05.2012, є необґрунтованим, оскільки усі номери видаткових накладних зазначені у додатковій угоді від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012 у якості накладних, сума поставленого товару по яким зарахована в рахунок погашення боргу КП «Промжилбуд».

Щодо неспівпадання дати договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 із платіжними дорученнями та банківськими виписками, які в свою чергу датовані 16.08.2012, відповідач зазначив, що вказаний платіж здійснено саме 06.08.2018, тобто станом на цю дату, договору про поворотну фінансову допомогу від 16.08.2012 не могло існувати.

Також необґрунтованими є висновок суду про те, що відповідачем не доведено жодним доказом, що кредиторська заборгованість в чотирьохсторонній угоді від 12.07.2014 стосується саме заборгованості КП «Промжилбуд» перед позивачем саме за договором про надання послуг від 01.04.2012, оскільки про виконання цієї угоди свідчить той факт, що саме після її укладання КП «Промжилбуд» сплатило на рахунок позивача 700000 грн.

Крім того, судом помилково не врахована сплата відповідачем 300 000 грн., в якості погашення заборгованості по договору про надання послуг від 01.04.2012 на підставі чотирьохсторонньої угоди від 12.07.2014, оскільки факт надходження до каси підприємства КП «Білозерський» зазначеної суми підтверджується і самим позивачем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським є зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання виникають, зокрема, з господарського договору.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобовязання припиняються виконанням проведеним належним чином (ч. 1 ст. 203 ГК України).

Предметом спору у даній справі є стягнення з Колективного підприємства Промжилбуд заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012 на підставі Актів виконаних робіт від № ОУ-0000036 31.12.2012 на суму 8564460 грн., № ОУ-0000005 від 24.02.2014 на суму 630656,10 грн. та № ОУ-0000006 від 10.03.2014 на суму 152697 грн.

Судом встановлено, що 01.04.2012 між КП "Промжилбуд" (замовник) та КП "Білозерський" (виконавець) укладено договір про надання послуг (т.1, а.с.10 -11), відповідно до умов якого виконавець зобов'язувався власними трудовими ресурсами, матеріалами та технікою надавати замовнику послуги з догляду та проведення агрозаходів з вирощування стосовно насаджень плодових дерев та ягідних кущів, загальною площею 560,00 га. (з них 332,9 га виноградників, 11,8 га вишневого саду, 32,3 га грушевого саду, 4,5га кизилового саду, 2 га малиннику, 49,0 га персикового саду, 23,9 га сливового саду, 103,6 га яблуневого саду), за графіком, що встановлюється сторонами даного договору відповідно до природних умов та технологічних процесів (розділ 2 договору).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору, вартість послуг встановлюється сторонами на момент виконання робіт та фіксується в акті виконаних робіт. Фактичний обєм виконаних робіт фіксується в актах наданих послуг, окремо по кожному полю, і підписуються сторонами не пізніше наступного дня після закінчення робіт.

Згідно п. 3.5 договору по завершенню робіт за договором замовник зобовязаний повністю розрахуватися з виконавцем протягом пяти банківських днів після підписання останнього акту про надані послуги.

Відповідно до п. 3.2. договору, сторони підписують акти щодо надання послуг не пізніше наступного дня після їх виконання.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, з скріпленням підписів відбитками печаток сторін, та діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Пунктом 7.4 договору сторони погодили, що умови даного договору можуть бути змінені за взаємною згодою сторін з обовязковим складанням письмової додаткової угоди до цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Актів виконаних робіт від № ОУ-0000036 31.12.2012 на суму 8564460 грн., № ОУ-0000005 від 24.02.2014 на суму 630656,10 грн. та № ОУ-0000006 від 10.03.2014 на суму 152697 грн. КП «Білозерський» надало КП «Промжилбуд» послуги на загальну суму 9347813,10 грн.

Факт виконання КП «Білозерський» умов договору про надання послуг від 01.04.2012 підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Частково задовольняючи позовні вимоги КП «Білозерський», місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем в порушення умов договору не сплачено надані КП «Білозерський» послуги.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що борг КП "Промжилбуд" по договору про надання послуг від 01.04.2012 частково сплачено КП «Білозерський» з підстав, викладених вище.

Судова колегія не погоджується з таким висновком господарського суду Херсонської області та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2012 між КП "Промжилбуд" (постачальник) та КП "Білозерський" (покупець) укладено договір поставки № 1, відповідно до умов якого постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує господарську продукцію (фрукти, виноград) - товар, в кількості та асортименті, які вказуються у накладних на постачання продукції (розділ 1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору ціна на кожну одиницю товару та загальна вартість товару, вказується у накладних на постачання товару.

Пунктом 3.2 договору узгодили, що продавець проводить оплату за відвантажений товар шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку чи накладних на постачання продукції. Оплата за товар проводиться покупцем у строк до 31.12.2012.

Згідно з п.4.1 договору відвантаження товару здійснюється зі складу постачальника при наявності транспортного засобу покупця, та за умови виконання п.3.2 договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2013. (п.10.6 договору).

В якості доказів виконання взятих на себе зобовязань за договором поставки № 1 від 01.05.2012, відповідач надав видаткові та податкові накладні (т.1, а.с.143 -183).

06.08.2012 між КП "Білозерський" (отримувач) та КП "Промжилбуд" (надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу (т.1, а.с.120-121), відповідно до умов якого надавач передає у власність отримувачу кошти у розмірі 4150000 грн. у безготівковому порядку шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок отримувача, а отримувач зобовязується повернути поворотну фінансову допомогу в строк до 31.12.2012 (пункти 1.1, 3.2, 4.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору надавач передає поворотну фінансову допомогу отримувачу після підписання сторонами договору за наступник графіком: до 08.08.2 грн.; до 30.09.2 грн.; до 31.10.2012 850000 грн.

Відповідно до копій банківських виписок та платіжних доручень (т.1, а.с.123-139) КП "Промжилбуд" перерахувало Агрофірмі радгосп "Білозерський" за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 кошти у сумі 2350000 грн.

Відповідно до копій виписки з банку та платіжного доручення № 55 від 06.08.2012 (т.1, а.с.123-124) КП "Промжилбуд" перерахувало КП "Білозерський" 1800000 грн. за договором про поворотну фінансову допомогу згідно договору від 16.08.2012.

31.12.2012 між КП "Білозерський" (отримувач) та КП "Промжилбуд" (надавач) укладено додаткову угоду № 1 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про наступне.

1) Відповідно до п.5.3. договору сторони дійшли згоди встановити наступний порядок повернення поворотної фінансової допомоги: у звязку із наявністю заборгованості КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» за надані послуги відповідно до договору від 01.04.2012 зарахувати суму наданої поворотної фінансової допомоги відповідно до договору від 06.08.2012 у розмірі 4150000 грн. як оплату КП «Промжилбуд» зобовязань за договором про надання послуг від 01.04.2012.

2) Дана додаткова угода є невідємною частиною договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 і вступає в дію з дати її підписання.

3) Після даної додаткової угоди взаємні зобовязання сторін за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 вважаються виконаними.

Таким чином, за додатковою угодою від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 сторони встановили інший порядок розрахунку КП «Білозерський» перед КП «Промжилбуд» за надану фінансову допомогу.

Цією ж датою 31.12.2012 року між КП «Білозерський» та КП «Промжилбуд» укладено додаткову угоду до договору про надання послуг від 01.04.2012, відповідно до якої сторони дійшли згоди про наступне:

1) викласти п. 3.5. договору в такій редакції:

« п. 3.5. сторони дійшли згоди встановити наступний порядок розрахунку «Замовника» з Виконавцем» за договором про надання послуг від 01.04.2012:

- сума 4150000 грн. була зарахована як оплата КП «Промжилбуд» зобовязань за договором про надання послуг від 01.04.2012 згідно додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012.

- суму 4013538,05 грн. заборгованості КП «Білозерський» за договором поставки від 01.05.2012 за отриману КП «Білозерський» від КП «Промжилбуд» продукцію за видатковими накладними:

№ РН-0000371 від 31.08.2012 на суму 80913 грн.,

№ РН-0000372 від 31.08.2012 на суму 257105 грн.,

№ РН-0000416 від 17.09.2012 на суму 261703 грн.,

№ РН-0000418 від 27.09.2012 на суму 30958,20 грн.,

№ РН-0000444 від 20.09.2012 на суму 26720 грн.,

№ РН-0000445 від 21.09.2012 на суму 23776 грн.,

№ РН-0000446 від 25.09.2012 на суму 15499 грн.,

№ РН-0000432 від 28.09.2012 на суму 194957,60 грн.,

№ РН-0000449 від 29.09.2012 на суму 18579 грн.,

№ РН-0000447 від 28.09.2012 на суму 2138990 грн.,

№ РН-0000486 від 01.10.2012 на суму 31801,90 грн.,

№ РН-0000487 від 03.10.2012 на суму 32355,70 грн.,

№ РН-0000448 від 04.10.2012 на суму 36563,80 грн.,

№ РН-0000489 від 05.10.2012 на суму 33480,20 грн.,

№ РН-0000493 від 11.10.2012 на суму 55150,35 грн.,

№ РН-0000494 від 12.10.2012 на суму 35712 грн.,

№ РН-0000495 від 22.10.2012 на суму 34755 грн.,

№ РН-0000496 від 23.10.2012 на суму 50000 грн.,

№ РН-0000497 від 24.10.2012 на суму 50000 грн.,

№ РН-0000508 від 30.11.2012 на суму 61788,30 грн.,

№ РН-0000507 від 30.11.2012 на суму 220000 грн.,

№ РН-0000511 від 28.12.2012 на суму 28600 грн.,

№ РН-0000510 від 31.12.2012 на суму 85800 грн.,

№ РН-0000509 від 31.12.2012 на суму 208340 грн.

Сторони зарахували в рахунок заборгованості КП «Промжилбуд» перед КП «Білозерський» за договором про надання послуг від 01.04.2012.

2) Дана додаткова угода є невідємною частиною договору про надання послуг від 01.04.2012 і вступає в дію з дати її підписання.

3) Сторони встановили, що остаточні розрахунки сторін за договором надання послуг від 01.04.2012 здійснюються до 31.12.2016. ».

Отже вказаною додатковою угодою, сторони змінили порядок розрахунків за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Вказані додаткові угоди не є зарахуванням зустрічних однорідних вимог в розумінні ст. 601 ЦК України.

Тому висновок суду першої інстанції про невідповідність зазначених угод вимогам ст. 601 ЦК України та неможливість проведення взаємозаліку з огляду на відсутність на час укладення додаткових угод від 31.12.2012 простроченої заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012 є помилковим.

Крім того, матеріалами справи підтверджеється, що на час подання позову строк виконання всіх зустрічних зобов'язань настав.

На думку судової колегії, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги докази, надані відповідачем на підтвердження розрахунків.

Судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що видаткові накладні, надані відповідачем в якості виконання ним зобовязань за договором поставки № 1 від 01.05.2012, не є належним доказом поставки продукції саме за вказаним договором та відповідно не можуть бути зарахованими в оплату за договором про надання послуг від 01.04.2012, оскільки у всіх наданих відповідачем видаткових накладних зазначено договір № ДГ- 0000009 від 01.05.12, а не договір поставки № 1 від 01.05.2012.

Проте, як вбачається з додаткової угоди від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012, сторони домовились про зарахування в оплату по договору саме заборгованість за видатковими накладними: № РН-0000371 від 31.08.2012 на суму 80913 грн., № РН-0000372 від 31.08.2012 на суму 257105 грн., № РН-0000416 від 17.09.2012 на суму 261703 грн., № РН-0000418 від 27.09.2012 на суму 30958,20 грн., № РН-0000444 від 20.09.2012 на суму 26720 грн., № РН-0000445 від 21.09.2012 на суму 23776 грн., № РН-0000446 від 25.09.2012 на суму 15499 грн., № РН-0000432 від 28.09.2012 на суму 194957,60 грн., № РН-0000449 від 29.09.2012 на суму 18579 грн., № РН-0000447 від 28.09.2012 на суму 2138990 грн., № РН-0000486 від 01.10.2012 на суму 31801,90 грн., № РН-0000487 від 03.10.2012 на суму 32355,70 грн., № РН-0000448 від 04.10.2012 на суму 36563,80 грн., № РН-0000489 від 05.10.2012 на суму 33480,20 грн., № РН-0000493 від 11.10.2012 на суму 55150,35 грн., № РН-0000494 від 12.10.2012 на суму 35712 грн., № РН-0000495 від 22.10.2012 на суму 34755 грн., № РН-0000496 від 23.10.2012 на суму 50000 грн., № РН-0000497 від 24.10.2012 на суму 50000 грн., № РН-0000508 від 30.11.2012 на суму 61788,30 грн., № РН-0000507 від 30.11.2012 на суму 220000 грн., № РН-0000511 від 28.12.2012 на суму 28600 грн., № РН-0000510 від 31.12.2012 на суму 85800 грн., № РН-0000509 від 31.12.2012 на суму 208340 грн.

Судова колегія також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів перерахування 1800000 грн. поворотної фінансової допомоги

Судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги платіжне доручення № 55 від 06.08.2012 з огляду на те, що в дорученні зазначена дата договору 16.08.2012.

Як вбачається з платіжного доручення № 55 (а.с.123 т.1), вказаний платіж на суму 1800000 здійснено саме 06.08.2012.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів укладання договору про поворотну фінансову допомогу 16.08.2012, а також не надано доказів повернення цих коштів в інший спосіб, судова колегія погоджується з доводами відповідача про те, що в платіжному дорученні допущена описка і платіж відбувся саме на виконання договору від 06.08.2012.

Крім того, 12.07.2014 між Агрофірмою радгосп "Білозерський", Колективним підприємством "Промжилбуд", Сільськогогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" та ОСОБА_3 укладено чотирьохсторонню угоду (т.1, а.с.106).

Сторони погодили, що угода укладається на строк до винесення остаточного судового рішення щодо встановлення власника будівель та споруд головної насосної станції, яка знаходиться поблизу с. Софіївка Білозерського району Херсонської області на березі Дніпро - Бугзького лиману.

В якості предмета угоди сторони зазначили наступне: "на даний час між сторонами угоди існують спори, які розглядаються у судовому порядку, щодо встановлення права власності на будівлі та споруди головної насосної станції, яка розташована поблизу с. Софіївка Білозерського району Херсонської області на березі Дніпро - Бугзького лиману.

З метою збереження багаторічних насаджень і врожаю плодів та винограду, які потребують постійного поливу, до вирішення спірного питання у судах та винесення остаточного рішення, сторони домовились, зокрема, про те, що КП "Промжилбуд" зобовязується сплачувати КП "Білозерський" кошти в рахунок наявної кредиторської заборгованості на момент укладання цієї угоди і наступному порядку: 300000 грн. 12.07.2017., у подальшому по 100000 грн. кожного вівторка щотижня починаючи з 15.07.2014".

На виконання цієї угоди КП «Промжилбуд» перерахувало КП «Білозерський» 700000 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, а саме: 16.07.2014 згідно договору від 01.04.2012 відповідачем сплачено 100000 грн.; 22.07.2014 100000 грн.; 29.07.2014 100000 грн.; 05.08.2014 100000 грн.; 12.08.2014 10000 грн. та 90000 грн. 19.08.2014 100000 грн.; 22.08.2014 10000 грн.; 26.08.2014 90000 грн.

У всіх вищезазначених банківських виписок в графі «призначення платежу» міститься запис «згідно договору від 01.04.2012».

Крім того, відповідачем сплачено 300000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 1341 від 12.07.2014.

Оригінал зазначеного касового ордеру надано колегії суддів для огляду в судовому засіданні.

Судова колегія не приймає до уваги твердження позивача про те, що платіж на суму 300000 грн. відбувся за іншим договором, а не за договором від 01.04.2012, оскільки останнім не доведено існування іншого договору за яким відбулась сплата 300000 грн.

Таким чином, протягом липня-серпня 2014 року, КП «Промжилбуд» перерахувало КП «Білозерський» 1000000 грн. на погашення боргу за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Судовою колегією не приймаються до уваги доводи позивача про те, що за договором про надання послуг від 01.04.2012 існувала заборгованість за іншими Актами виконаних робіт в рахунок оплати яких могли бути зараховані кошти відповідно до чотирьохстороннього договору від 12.07.2014.

Позивачем не заявлялись вимоги про стягнення заборгованості за іншими Актами виконаних робіт, такі Акти суду не надавались, до розрахунку заборгованості не включались.

Позивач не вказав, за які саме роботи проведені ці розрахунки.

Таким чином, доводи позивача в цій частині грунтуються на припущеннях, які не можуть бути доказами у справі.

Як вже зазначалось раніше, на підставі Актів виконаних робіт від № ОУ-0000036 31.12.2012 на суму 8564460 грн., № ОУ-0000005 від 24.02.2014 на суму 630656,10 грн. та № ОУ-0000006 від 10.03.2014 на суму 152697 грн. КП «Білозерський» надало КП «Промжилбуд» послуги на загальну суму 9347813,10 грн.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано учасниками справи, що у КП «Промжилбуд» існувала заборгованість перед позивачем на цю суму.

Матеріалами справи встановлено, що частина зазначеної суми була погашена КП «Промжилбуд» наступним чином.

1) 4150000 грн., зарахованих, як погашення боргу КП «Білозерський» перед КП «Промжилбуд» за договором про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012;

2) 4013538,05 грн., зарахованих, як погашення боргу КП «Білозерський» перед КП «Промжилбуд» за поставлену (відповідно до видаткових накладних) продукцію та на умовах, визначених додатковою угодою від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012;

3) 1000000 грн., сплачених протягом липня-серпня 2014 року на підставі чотирьохсторонньої угоди від 12.07.2014.

Судовою колегією не приймаються до уваги доводи позивача про те, що надані відповідачем додаткова угода від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012, договір про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 та додаткова угода № 1 від 31.12.2012 до нього та договір поставки № 1 від 01.05.2012 є підробленими та не можуть бути належними доказами у справі.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує або припиняє цивільні права та обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Предметом спору у даній справі є стягнення з Колективного підприємства Промжилбуд заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012.

Позивачем не заявлялись вимоги щодо визнання недійсними додаткової угоди від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2012, договору про поворотну фінансову допомогу від 06.08.2012 та додаткової угоди № 1 від 31.12.2012 до нього та договору поставки № 1 від 01.05.2012.

Докази, що підтверджують визнання вищезазначених правочинів недійсними в матеріалах справи відсутні. Відтак вони є чинними та, у відповідності до вимог законодавства України, обовязковими до виконання.

Заперечення позивача щодо прийняття наданих відповідачем доказів з посиланням на те, що вони не надавались при розгляді справи № 923/412/16, судова колегія вважає безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що залишок боргу КП «Промжилбуд» складає 184 275, 05 грн. (9347813,10 4150000 - 4013538,05 1000000).

З урахуванням стягнення з відповідача рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 у справі 923/412/16 - 53000 грн. за договором про надання послуг від 01.04.2012, відповідно залишок боргу КП «Промжилбуд» складає 131 275,05 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Як вже зазначалось раніше, додатковою угодою від 31.12.2012 до договору про надання послуг від 01.04.2018 сторони домовились, зокрема, про те, що остаточні розрахунки сторін за договором надання послуг від 01.04.2012 здійснюються до 31.12.2016.

Враховуючи, що залишок боргу КП «Промжилбуд» за договором про надання послуг від 01.04.2012 складає 131275,05 грн., а також те, що кінцевою датою виконання зобовязань є 31.12.2016, судом апеляційної інстанції було здійснено новий розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, відповідно до якого 3% річних за період з 01.01.2017 по 28.08.2017 складають 2589,55 грн., інфляційні втрати з січня 2017 по липень 2017 10764,55 грн.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги КП «Білозерський» підлягають задоволенню лише в частині стягнення з відповідача 144629,15 грн., (131275,05 грн. - основного боргу, 10764,55 грн. - інфляційних втрат та 2589,55 - 3% річних).

Відповідно до ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи повноваження суду апеляційної інстанції, а також те, що рішення господарського суду Херсонської області прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Колективного підприємства «Промжилбуд» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Херсонської області від 12.02.2018 у справі № 923/823/17 скасувати.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Колективного підприємства «Промжилбуд» на користь Комунального підприємства Агрофірма радгоспу «Білозерський» 144629,15 грн. заборгованості за договором про надання послуг від 01.04.2012, з яких:131275,05 грн. основного боргу, 10764,55 грн. інфляційних втрат, 2589,55 грн. 3% річних.

5. Стягнути з Колективного підприємства «Промжилбуд» на користь Комунального підприємства Агрофірма радгоспу «Білозерський» 1685,36 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

6. В решті у задоволенні позову відмовити.

7. Стягнути з Комунального підприємства Агрофірма радгоспу «Білозерський» на користь Колективного підприємства «Промжилбуд» 359060,71 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ із зазначенням відповідних реквізитів.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 19.06.2018.

(у звязку з перебуванням судді доповідача з 15.06.2018 по 17.06.2018 у відрядженні відповідно до наказу голови Одеського апеляційного господарського суду №207-к від 13.06.2018 та судді учасника колегії ОСОБА_4 з 16.06.2018 по 18.06.2018 у відрядженні відповідно до наказу голови Одеського апеляційного господарського суду № 209-к від 13.06.2018).

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя М.А. Мишкіна