РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Справа № 1/36"Б"

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І. Ю. , суддя Савченко Г.І.

при секретарі судового засідання - Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

арбітражний керуючий - Кіналевський Микола Євгенович (посвідчення №1416 від 17.07.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кіналевського Миколи Євгеновича на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018р. (постановлену 25.04.2018 р. об 15:45 год. у м. Житомирі, повний текст ухвали складено 27.04.2018 р.)

у справі №1/36"Б" (суддя Гнисюк С.Д.)

за заявою Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області

до Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 р. у справі №1/362Б" відмовлено арбітражному керуючому Кіналевському М.Є. в задоволенні клопотання від 20.04.2018 року про відтермінування розгляду питання про припинення виконання ним повноважень ліквідатора у справі №1/36"Б".

Задоволено заяву Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №55/06-30-10/04 від 29.01.2018 року про припинення повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" - арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. у справі №1/36"Б".

Усунуто арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. від виконання обов'язків ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" у справі №1/36"Б".

Зобов'язано арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. забезпечити збереження активів, документації, печаток та штампів Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" до призначення ліквідатора по справі №1/36"Б", підготувати статутні документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" (далі - ВАТ "БМТ"), для передачі ліквідатору банкрута (т. 25 а.с. 136 - 139).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у зв'язку з анулюванням свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013, виданого Кіналевському М.Є., вказана особа не має права здійснювати будь-які повноваження арбітражного керуючого, визначені законодавством, у тому числі обов'язки ліквідатора у даній справі.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, арбітражний керуючий Кіналевський Микола Євгенович звернувся із апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 р. у справі №1/36 "Б" скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що його як ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" суд першої інстанції не повідомив про дату час і місце судового засідання.

Також апелянт посилається на те, що він заздалегідь повідомив суд про свою хворобу про що подав відповідне клопотання від 20.04.2018 року, однак суд першої інстанції безпідставно його відхилив та ухвалив рішення по суті заяви Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, прийнявши рішення про його права, інтереси та обов'язки як ліквідатора.

Окрім того, задовольняючи заяву Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 29.01.2018 №55/06-30-10/04 про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "БМТ" арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. господарським судом не було враховано, що окремий кредитор не наділений правом самостійно представляти інтереси усіх кредиторів (або приймати рішення щодо окремих питань в ході банкрутства). Інтереси всіх кредиторів в ході провадження справи про банкрутство представляє (здійснює) виключно комітет кредиторів. Саме тому зазначена вище заява Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області є нікчемною і суд взагалі не повинен був її розглядати, а розглянувши надати правову оцінку - про її невідповідність чинному законодавству.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2018р. у справі №1/36 "Б" прийнято до провадження апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кіналевського Миколи Євгеновича на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018р. та призначено її до розгляду на 18.06.2018р.

31.05.2018 року від апелянта надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги та клопотання про долучення до матеріалів справи ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 року у справі №826/6424/18, якою вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції україни №3935/5 від 11.12.2017 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013 року видано Кіналевському Миколі Євгеновичу" до набрання законної сили судовим рішенням по справі №826/6424/18, а також постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 року у справі №ЗП/806/1/18, якою задоволено заяву арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. про забезпечення адміністративного позову, зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №3935/5 від 11.12.2017 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013 року видано Кіналевському Миколі Євгеновичу" до набрання законної сили рішенням у даній справі (т. 27 а.с. 33 - 40).

31.05.2018 року від Житомирського об'єднаного управління пенсійного фонду України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому кредитор просить відмовити арбітражному керуючому Кіналевському М.Є. у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі (т. 27 а.с. 50 - 57).

18.06.2018 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ліквідатора Кіналевського М.Є. задоволити, а оскаржувану ухвалу господарського суду Житомирської області скасувати (т. 27 а.с. 59 - 61).

В судове засідання 18.06.2018 року з'явився арбітражний керуючий Кіналевський М.Є., інші учасники провадження у справі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, явка повноважних представників обов'язковою не визнавалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

В судовому засіданні арбітражний керуючий Кіналевський М.Є., підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також поясненнях до апеляційної скарги з підстав, наведених у них.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши арбітражного керуючого Кіналеського М.Є., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Кіналеського М.Є., не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні судом даної справи застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 04.11.2012 року.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 04.11.2012 (далі - Закон про банкрутство), передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою господарського суду Житомирської області від 13.03.2006 року у справі №1/36 "Б", зокрема, визнано Відкрите акціонерне товариство "Будівництво. Матеріали. Технології" банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника Житомирську ОДПІ (т. 1 а.с. 132 - 133).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.03.2016 року, зокрема, задоволено заяву Серебрякова О.В. про припинення ним повноважень ліквідатора ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кіналевського М.Є., зобов'язано Серебрякова О.В. передати ліквідатору Кіналевському М. Є. установчі документи, бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута за належним чином оформленими актами приймання - передачі, зобов'язано арбітражного керуючого Кіналевського М.Є., забезпечити виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" (т. 21 а.с. 231 - 233).

31.01.2018 року на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ канцелярії господарського суду Житомирської області, надійшла заява від Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №55/06-30-10/04 від 29.01.2018 року про припинення повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" - арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. у справі №1/36 "Б" (т. 25 а.с. 113 - 115).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.01.2018 року у справі №1/36 "Б", зокрема, прийнято до розгляду заяву Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області №55/06-30-10/04 від 29.01.2018 про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "БМТ," - арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. (т. 25 а.с. 116 - 117).

У заяві №55/06-30-10/04 від 29.01.2018 року Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області посилається на те, що наказом Міністерства юстиції України №3935/5 від 11.12.2017 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013 року видане Кіналевському М.Є.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22 грудня 2011 року № 4212-VI.

З прийняттям нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня набрання чинності цим Законом продовжують діяти ліцензії на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом державний орган з питань банкрутства безоплатно замінює за заявою арбітражного керуючого чинну на день набрання чинності цим Законом ліцензію на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яке відповідно до цього Закону надає право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Після закінчення цього строку втрачають чинність ліцензії на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Колегією суддів встановлено, що арбітражним керуючим Кіналевським М.Є. 17.07.2013 року було отримано свідоцтво про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1416 (т. 21 а.с. 132 - 136).

З заяви Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 29.01.2018 №55/06-30-10/04 про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "БМТ" арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. вбачається, що 01.11.2017 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих-санацією, ліквідаторів) на якому розглядалось подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України №1036 від 11.10.2017 про накладення дисциплінарного стягнення на арбітражного керуючого Кіналевського М.Є., внесене на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Київській області від 27.09.2017 № 2053-5 -1/5.

За результатами заслуховування пояснень арбітражного керуючого та вивчення матеріалів перевірки Комісією прийнято рішення застосувати до арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Наказом Міністерством юстиції України від 11.12.2017 № 3935/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Кіналевському Миколі Євгеновичу (т. 25 а.с. 115).

В результаті вчинення електронного запиту судом першої інстанції отримано інформацію з публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих (електронний ресурс http://ak.minjust.gov.ua), з якого вбачається, що станом на дату судового засідання (25.04.2018 року) свідоцтво арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1416 від 17.07.2013 року не діє (т. 26 а.с. 132).

Колегією суддів встановлено, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі №ЗП/806/1/18 відмовлено арбітражному керуючому Кіналевському М.Є. у забезпеченні позову у справі про визнання протиправним та скасування наказу №3935/5 від 11.12.2017.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 року у справі №ЗП/806/1/18, задоволено заяву арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. про забезпечення адміністративного позову, зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №3935/5 від 11.12.2017 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013 року видано Кіналевському Миколі Євгеновичу" до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Також, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2018 року у справі №826/6424/18, вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України №3935/5 від 11.12.2017 року "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1416 від 17.07.2013 року видано Кіналевському Миколі Євгеновичу" до набрання законної сили судовим рішенням по справі №826/6424/18 (т 27 а.с. 34 - 40).

Однак, остаточне рішення у адміністративних справах №826/6424/18, №ЗП/806/1/18 станом на 18.06.2018 року не прийняті.

Відповідно до ч. 2 ст. 3-1 Закону про банкрутство, арбітражні керуючі діють на підставі ліцензії (свідоцтва) виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом.

Анулювання ліцензії (свідоцтва) арбітражного керуючого під час здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень є підставою для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство. Про усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків з цих підстав під час провадження у справі господарський суд виносить ухвалу.

Окрім того, колегія суддів вважає, що наявність в арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. можливості в майбутньому поновити дію свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не може слугувати доказом його чинності на момент винесення оскаржуваної ухвали.

Враховуючи, що свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) Кіналевського М.Є. №1416 від 17.07.2013 року, відповідно до наказу Міністерства юстиції України №3935/5 від 11.12.2017 року анульоване, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що арбітражний керуючий Кіналевський М.Є. не має права здійснювати будь-які повноваження арбітражного керуючого, визначені законодавством, у тому числі обов'язки ліквідатора ВАТ "БМТ" у справі №1/36"Б".

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції його не було належним чином повідомлено про час та дату судового засідання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2018 року арбітражному керуючому Кіналевському М.Є. судом першої інстанції направлялися ухвали від 12.04.2018 року про поновлення провадження у справі №1/36"Б" та призначення до розгляду заяви Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №55/06-30-10/04 від 29.01.2018 року про припинення повноважень ліквідатора ВАТ "БМТ" - арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. у справі №1/36"Б", що підтверджується поштовим конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак конверт з ухвалами від 12.04.2018 року поштовим відділенням було повернуто до господарського суду Житомирської області з довідкою, в якій зазначено, що причиною повернення поштового конверту є: "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення" (т. 26 а.с. 109 - 113).

Згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, судом першої інстанції не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали проведення судового засідання 25.04.2018 року без участі арбітражного керуючого Кіналевського М.Є., також, судом першої інстанції вчинено всі необхідні дії для належного його повідомлення про день, час та місце розгляду справи, окрім того, з ухвали від 12.04.2018 року вбачається, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено про час та дату судового засідання.

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання від 20.04.2018 року про відтермінування розгляду питання про припинення повноважень ліквідатора у справі про банкрутство ВАТ "БМТ".

Як вже зазначалося вище, згідно витягу Згідно витягу з Єдиного реєстру арбітражних керуючих - свідоцтво арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого - не діє, а тому колегія суддів вважає, що в даному випадку факт присутності арбітражного керуючого Кіналевського М.Є. у судовому засіданні ніяким чином не може вплинути на дію його свідоцтва та припинення його повноважень як ліквідатора ВАТ "БМТ".

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ліквідаційна процедура у справі №1/36"Б" введена постановою від 13.03.2006 року і триває по даний час, у зв'язку із анулюванням 11.12.2017 року свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1416 від 17.07.2013 року виданого Кіналевському М.Є. з грудня 2017 року ліквідатором у даній справі не вчиняються дії на погашення вимог кредиторів, вимоги ухвал суду не виконуються і як наслідок не здійснюється ліквідаційна процедура.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання Кіналевського М.Є. від 20.04.2018 року про відтермінування розгляду питання про припинення його повноважень, у зв'язку з тим, що задоволення такого клопотання призведе лише до затягування справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що окремий кредитор не наділений правом самостійно представляти інтереси усіх кредиторів або приймати рішення щодо окремих питань в ході банкрутства (інтереси всіх кредиторів представляє виключно комітет кредиторів), а тому Житомирська ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області не мала права звертатися до суду з заявою про припинення повноважень ліквідатора а також, що вимоги Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області та Управління пенсійного фонду України в Житомирській області є поточними, а тому вони не мають права брати участь у зборах кредиторів та обирати зі свого кола комітет кредиторів, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону про банкрутство, на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше семи осіб.

Вибори комітету кредиторів проводяться за списком відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх на зборах кредиторів, визначених відповідно до частини четвертої цієї статті.

Рішення про створення та склад комітету кредиторів направляється до господарського суду.

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема, про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), надання згоди на укладення арбітражним керуючим значних угод боржника чи угод боржника, щодо яких є заінтересованість).

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Відповідно до п. 56 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009 №15, при проведенні процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів у справі представляє комітет кредиторів (частина дев'ята статті 7 Закону) (2343-12).

З моменту утворення комітету кредиторів саме він, а не окремі кредитори, вважається стороною у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом (2343-12), зокрема частинами десятою - дванадцятою, чотирнадцятою статті 3-1, частинами сьомою, шістнадцятою статті 13, частинами першою, другою та восьмою статті 17, частинами першою та п'ятою статті 18, частинами восьмою-десятою статті 19, частиною п'ятою статті 21, частинами першою та тринадцятою статті 30, частиною третьою статті 36, частиною тринадцятою статті 53.

Рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу. Суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства (п.57 Постанови).

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм, суд встановив, що вони не містять обмежень щодо включення до комітету кредиторів як конкурсних так і поточних вимог.

Тобто, комітет кредиторів - це орган, який представляє інтереси всіх кредиторів як конкурсних так і поточних.

Як вбачається з реєстру вимог кредиторів ВАТ "БМТ", станом на 04.10.2017 не погашені вимоги, зокрема, Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (поточні на суму 6780,31грн.); Житомирського об'єднаного управління ПФУ в Житомирській області (на суму 58898,12грн. (поточні 52804,02грн.; регреси 6094,10грн.).

Тобто, Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області та Житомирське об'єднане управління ПФУ в Житомирській області на даний час входять до комітету кредиторів так як мають не погашені кредиторські вимоги, а отже мають право на звернення до суду з клопотанням, зокрема, щодо припинення повноважень ліквідатора.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 3-1 Закону про банкрутство передбачено обов'язок суду постановити ухвалу про усунення арбітражного керуючого від виконання обов'язків у разі анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), незалежно від надходження до суду заяв учасників провадження у справі про банкрутство про здійснення такого усунення.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку питання про усунення Кіналевського М.Є. від виконання обов'язків ліквідатора ВАТ ""БМТ" суд першої інстанції мав вирішити незалежно від звернення одного з кредиторів, або комітету кредиторів з відповідною заявою.

Отже, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія погоджується з обґрунтованими висновками господарського суду Житомирської області викладеними в ухвалі від 25.04.2018р. у справі №1/36"Б".

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018р. у справі №1/36"Б" слід залишити без змін, а апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кіналевського Миколи Євгеновича без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кіналевського Миколи Євгеновича на ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018р. у справі №1/36"Б" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 25.04.2018 р. у справі №1/36"Б" залишити без змін.

3. Справу №1/36"Б" повернути до господарського суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "21" червня 2018 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Савченко Г.І.