ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018

м. Дніпро

Справа № 904/1620/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

до Коледжу радіоелектроніки, м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 715 433,31 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Коледжу радіоелектроніки і просить суд стягнути 693 648,23грн. - основного боргу, 17 291,23 грн. - пені, 1 539,50 грн. - 3% річних, 2 954,35 грн. - інфляційних витрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за Договором на постачання природного газу №41SBDpz131-18 від 12.01.2018р. в частині оплати за спожитий газ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

10.05.2018р. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд залишити позовну заяву без розгляду, оскільки Відповідач частково оплатив суму основного боргу в розмірі 153 893,61 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №75 від 23.04.2018р.

Щодо стягнення решти позовних вимог Відповідач посилається на те, що Коледж радіотехніки є державною організацією, яка заснована на державній формі власності та фінансується за рахунок місцевого бюджету. Внаслідок затримки надходження коштів місцевого бюджету з початку лютого 2018 року утворилася заборгованість за спожитий газ.

Крім того, Відповідач зазначає, що заборгованість виникла також внаслідок несвоєчасного розрахунку за отриманий природний газ з боку субабонентів Відповідача.

24.05.2018р. представник Позивача подав відповідь на відзив та зазначив, що часткове погашення основного боргу після направлення позовної заяви до суду не є підставою для залишення позову без розгляду. Крім того, відсутність коштів на рахунках для оплати за послуги з постачання газу, а також несплата субспоживачами Відповідачу коштів не звільняє останнього від належного виконання своїх обов’язків за Договором на постачання природного газу №41SBDpz131-18 від 12.01.2018р.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач, постачальник) та Дніпропетровським радіоприладобудівним коледжем, правонаступником якого є Коледж радіоелектроніки (далі-Відповідач, споживач) укладено Договір №41SBDpz131-18 на постачання природного газу (а.с.10).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, постачальник зобов'язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ), а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, річний плановий обсяг постачання газу – до 229,0 тис. куб. м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях зазначені у п. 1.3 Договору.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення іх підписів печатками (за наявності) сторін та діє до 31.12.2018р., а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення. Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього Договору застосовуються до відносин, які склалися між сторонами до дати його укладання, а саме: з 01 січня 2018 року (пункт 11.1 Договору).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур передбачених Кодексом ГРМ.

За умовами п. 2.9 Договору, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється, зокрема, в наступному порядку:

- на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника у письмовій формі або з використанням електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" за допомогою модулю "Електронний документообіг" до програмного забезпечення "М.Е.DocIS" (п. 2.9.2 договору);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов’язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3 договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору, ціна газу становить 8 781,50 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 756,30 грн., всього з ПДВ 10 537,80 грн.

Згідно з пунктом 3.6 Договору, загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 2 413 156,20 грн., у т.ч. ПДВ – 20%.

Ціна зазначена в п. 3.2 Договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п. 3.3 Договору).

26.01.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач, постачальник) та Коледжом радіоелектроніки (далі-Відповідач, споживач) укладено Додаткову угоду № 2 до Договору №41SBDpz131-18 від 12.01.2018р. на постачання природного газу (а.с.19), відповідно до якої сторони дійшли викласти п.п. 1.2, 3.2, 3.6 Договору у наступній редакції:

« 1.2 Річний плановий обсяг постачання газу – до 212,597 тис. куб. м.;

3.2 Ціна газу з 01.01.2018р. становить 9 459,00 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 891,80 грн., всього з ПДВ 11 350,80 грн.;

3.6 Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором і становить 2 413 156,24 грн., у т.ч. ПДВ – 20%.».

01.02.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі-Позивач, постачальник) та Коледжом радіоелектроніки (далі-Відповідач, споживач) укладено Додаткову угоду № 3 до Договору №41SBDpz131-18 від 12.01.2018р. на постачання природного газу (а.с.20), відповідно до якої сторони дійшли викласти п.3.2 Договору у наступній редакції:

«Ціна газу з 01.02.2018р. становить 9 183,50 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1 836,70 грн., всього з ПДВ 11 020,20 грн.».

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання - передачі газу та розрахунках за цим договором (п. 3.4 договору).

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу у лютому-березні 2018 року природний газ в обсязі 76,101 тис.куб.м, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу №ДОЗ00009742 від 28.02.2018р. та № ДОЗ00011729 від 31.03.2018р. на загальну суму 838 648,23 грн. (а.с. 21-22).

Відповідно до пункту 4.1 Договору, розрахунковий період за договором становить один місяць – з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого наступного місяця включно.

Пунктом 4.2.1 Договору встановлено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем не пізніше 30 (31) числа розрахункового місяця, у якому здійснюється постачання природного газу.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідачем було 18.03.2018р. частково оплачено спожитий природний газ на загальну суму 145 000,00 грн.

Решту заборгованості у сумі 693 648,23 грн. в частині стягнення суми основного боргу Відповідач не сплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.2.1 Договору, строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав.

Відповідач після винесення судом ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19.04.2018 р. частково сплатив заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 153 893,61 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №75 від 23.04.2018р., тому суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в цій частині, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі в сумі 539 754, 62 грн. від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за спожитий природний газ підлягають задоволенню частково у розмірі 539 754, 62 грн.

За прострочення сплати спожитого природного газу Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача пеню за період з 01.03.2018р. по 15.04.2018р. у сумі 17 291,23 грн.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” від 22.11.1996 № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.2.1 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені у сумі 17 291,23 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, однак є меншим ніж сума, яка розрахована судом та з цього приводу суд вважає, що вказана вимога повинна бути задоволена саме в сумі вимог Позивача у розмірі 17 291,23 грн.

Також, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 3% річних за період з 01.03.2018р. по 15.04.2018р. у сумі 1 539,50 грн. та інфляційні втрати за березень 2018р. у сумі 2 954,35 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь часпрострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 1 539,50 грн. та інфляційних втрат у сумі 2 954,35 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно та вказана вимога підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне роз»яснити Позивачу стосовно стягнення суми судового збору з Відповідача.

Позивачем згідно платіжного доручення №269 від 17.04.2018 р. сума судового збору сплачена в розмірі 10 731,50 грн. від загальної суми заявлених позовних вимог у розмірі 715 433,31 грн.

Як вказувалось вище, Відповідач після винесення судом ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 19.04.2018 р. частково сплатив заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 153 893,61 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №75 від 23.04.2018р., тому суд вбачає підстави для закриття провадження у справі в цій частині, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, загальний розмір позовних вимог був зменшений на вказану вище суму оплати (153 893,61 грн.) та складає суму у розмірі 561 539,70 грн., що відповідає судовому збору (1,5 відсотка судового збору) у розмірі 8 423,10 грн. якій повинен бути стягнутий з Відповідача за позовними вимогами.

Відповідно до ст..7 (Повернення судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. за № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (п.5 ч.1 ст.7).

Враховуючи викладене, Позивач звернувшись з відповідним клопотанням до суду, може отримати з Державного бюджету України різницю сплати судового збору в розмірі суми 2 308,40 грн., які виникли з підстав закриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 174, 193, 216-218 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 231, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Коледжу радіоелектроніки (49006, м. Дніпро, вул. Шмідта, 18; ідентифікаційний код 21910232) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2; ідентифікаційний код 39572642) – заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 539 754,62 грн., пеня у розмірі 17 291,23 грн., 3% річних у розмірі 1 539,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 954,35 грн. та судовий збір у розмірі 8 423,10 грн.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 153 893,61 грн. – провадження у справі закрити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

19.06.2018р.

Повне рішення складено 20.06.2018