ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. м. Київ Справа № 911/469/18

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АР Крим, м. Феодосія
про стягнення 38438,12 грн.
без повідомлення (виклику) сторін

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 38438,12 грн. заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредитної лінії від 13.03.2012 № НКЛ-2010047 щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у строк визначений договором.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2018 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк до 24.04.2018 для подачі відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач повідомлений про відкриття провадження у даній справі, в порядку передбаченому ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення від 19.04.2018 про прийняття даної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі на офіційному веб-сайті судової влади України, з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач, у встановлений судом строк своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву до суду не надав, про причини ненадання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір кредитної лінії від 13.03.2012 № НКЛ-2010047 (далі договір), відповідно до умов якого позивач кредитор надає відповідачу позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 109500 грн., який зменшується щомісячно рівними частинами відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно додатку № 1 до цього договору, який є його невідємною частиною (надалі за текстом графік) зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 25,99% річних, з кінцевим терміном повернення до 12.03.2015 включно, надалі за текстом кредит, на умовах визначених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.1.1 договору у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п.п. 5.11 5.12 цього договору, плата користування кредитом встановлюється в розмірі 30% річних починаючи з дня невиконання зазначених зобовязань. Підвищена плата за користування грошовими коштами в розмірі 30% річних діє до дня (включно) виконання умов п.п. 5.11 5.12 цього договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору.

Згідно п. 1.1.2 договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, який визначено в першому абзаці цього пункту договору, діюча на такий момент прострочення річна процентна ставка за цим договором збільшується на 20 одиниць та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) погашення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення заборгованості за цим договором. При цьому сторони погодили, що зазначене збільшення розміру річної процентної ставки по цьому договору не потребує додаткового двостороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору.

Пунктом 1.1.3 договору передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо транш, а у сукупності транші, в межах максимального ліміту заборгованості, зазначеної в п. 1.1 .

Кредит надається позичальнику на фінансування поточної діяльності (п. 1.2 договору).

У відповідності до п. 1.3 договору погашення всіх траншів кредиту здійснюється з кінцевим терміном, зазначеним в п. 1.1 договору, до 10 числа місяця відповідно до графіку, на позичковий рахунок кредитора. В місяці, на який припадає закінчення терміну користування кредитом, зазначений в п. 1.1, платіж повинен бути сплачений позичальником не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. У випадку, якщо день сплати припадає на вихідний, святковий або календарний день, котрий у поточному місяці відсутній (29, 30 або 31 число), то позичальник зобовязаний сплатити платіж у наступний робочий день.

Згідно п. 1.5 договору сукупна вартість кредиту за цим договором зазначена у реальній процентній ставці та в абсолютному значенні подорожчання кредиту (у грошовому виразі). Розмір реальної процентної ставки дисконтує всі майбутні грошові платежі позичальника за кредитом до чистої суми виданого кредиту і з урахуванням сплати процентів за користування кредитом, плати за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості, та інших плат, передбачених цим договором складає 30,39% річних на рік. Абсолютне значення подорожчання кредиту підсумовує всі платежі позичальника на користь кредитора та на користь третіх осіб і з урахуванням процентної ставки за користування кредитом, плати за надання кредиту та за обслуговування кредитної заборгованості, та інших плат, передбачених цим договором складає 43721,45 грн.

Моментом (днем) повернення кредиту вважаться день зарахування на відповідні рахунки кредитора: суми кредиту, процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.1 договору позичальник сплачує кредитору проценти за користування кредитом виходячи із розміру процентної ставки, встановленої за п. 1.1, або зміненої відповідно до п.п. 3.5-3.7 цього договору.

Відповідно до п. 3.2 договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму кредиту (залишок заборгованості за кредитом), починаючи з дати видачі кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Сплата відсотків здійснюється в валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним на рахунок відкритий у кредитора (п. 3.3 договору).

Пунктом п. 5.1 договору позичальник зобовязався забезпечити своєчасну оплату платежів, передбачених даним договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобовязань (п. 11.5 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в загальній сумі 109500 грн., проте відповідач своїх договірних зобовязань щодо повернення тіла кредиту не виконав в звязку з чим ПАТ «Дельта Банк» звернувся до господарського суду Київської області з позовом до боржника ФОП ОСОБА_2 з позовом про стягнення 33450 грн. заборгованості за кредитом; 16834,29 грн. заборгованості за відсотками, з яких: 14351,45 грн. заборгованість за відсотками, 2482,85 грн. заборгованість за відсотками (підвищена ставка); 394,29 грн., 3% річних від суми простроченого кредиту; 128,37 грн. 3% річних від суми прострочених відсотків, з яких: 127,35 грн. 3% річних від суми прострочених відсотків, 1,02 грн. 3% річних від суми прострочених відсотків (підвищена ставка); 5486,77 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 1992,95 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, з яких: 1972,54 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 20,41 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків (підвищена ставка) та 3285 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.12.2015 у справі № 911/3570/15 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 33450 грн. заборгованості по кредиту, 14351,45 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 2482,85 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами (підвищена ставка), 394,29 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 127,35 коп. 3% річних від суми прострочених процентів, 1,02 грн. 3% річних від суми прострочених процентів (підвищена ставка), 5486,77 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 1972,54 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 20,41 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків (підвищена ставка), 3285 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наявність заборгованості відповідача перед позивачем щодо повернення тіла кредиту у розмірі 33450 грн. встановлена рішенням господарського суду Київської області від 29.05.2015 у справі № 911/3570/15 та не потребує повторного доведення у даній справі.

В порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач свої зобовязання щодо сплати кредиту не виконав, в звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, про стягнення з відповідача на користь позивача 38438,12 грн. процентів за користування кредитними коштами за період з 04.08.2015 по 15.02.2018.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач своїх зобовязань щодо сплати процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконав, у звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами в розмірі 38438,12 грн. за період неповернення кредиту з 04.08.2015 по 15.02.2018. Доказів сплати заборгованості з повернення тіла кредиту в зазначений період та/або сплати вказаної заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 38438,12 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 04.08.2015 по 15.02.2018.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача зі сплати процентів за користування кредитними коштами в заявленій до стягнення суми на час розгляду справи не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 38438,12 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами за період з 04.08.2015 по 15.02.2018 є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ст. 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (98100, Автономна АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) 38438 (тридцять вісім тисяч чотириста тридцять вісім) грн. 12 коп. заборгованості по сплаті процентами за користування кредитом, 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 18.06.2018.

Суддя Ю.В. Подоляк