ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018м. ДніпроСправа № 904/284/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційно-виробниче підприємство "МАГІСТРАЛЬ"

до Державного підприємства "Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держпраці"

про стягнення боргу в сумі 120 206,35 грн. за договором № 8 від 26.05.16р.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 01.10.17р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № ББУ/ПУ332/П/17 від 11.12.17р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 120 206, 35 грн. боргу за договором № 8 від 26.05.16р., та пеню за прострочення платежу, мотивуючи невиконанням Відповідачем умов Договору в частині оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що 22.05.17р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2255/17 позов задоволено частково та стягнуто з Відповідача 228 912,38 грн. пені, 76 690,24 грн. штрафу, 4 584,04 грн. судового збору, яке Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.07.17р. змінено в частині стягнення пені та розміру судового збору, а саме стягнуто 201 362,46 грн. - пені та 4 170,80 грн. судового збору. Дана інформація доведена до відома керівництвом Відповідача керівництву Позивача. Таким чином, на підставі вищевикладеного вбачається, що п. 2.3. Договору чітко визначено, що решта суми сплачується після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт Генпідрядником ПАТ "Укртранснафта" в особі Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" який в даному випадку взагалі відмовився від Договору генпідряду та стягнув за вищевказаними рішенням штраф з ДП "Центр сертифікації". Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Договір діє до 31.12.16р., тобто строк дії договору припинено. Крім того, п.3.3. Договору передбачає підписання актів приймання-передачі виконаних робіт за умови прийняття робіт Генпідрядником, що в даному випадку не відбулось. Відносно застосування господарсько-правової відповідальності зазначає, що підстави для її застосування відсутні, оскільки закінчився термін даного договору та Генпідрядник відмовився від прийняття та оплати вказаних робіт. Щодо стягнення пені, то дана вимога взагалі є необґрунтованою в розумінні ч. 6 ст. 232 ГПК України, якою передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано. Отже, в даному випадку п. 2.3. Договору чітко встановлено, що решта суми сплачується Відповідачем Позивачеві протягом 30-ти банківських днів після закриття акту здачі-приймання виконаних робіт за генпідрядним договором, за умови підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт. Таким чином, Відповідач не вбачає правових підстав для погашення заборгованості у розмірі 120 206,35 грн. та пені.

У відповідях на відзив (від 05.03.18р. та 26.03.18р.), Позивач зазначає, що п. 1 Додаткової угоди №1 від грудня 2016 року до Договору, сторони домовились подовжити строк дії договору до 31.03.17р. крім того, згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобовязання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ. Єдиний випадок, коли проценти не нараховуються це відповідний прямий пункт у договорі. Отже, саме по собі закінчення строку дії договору не припиняє зобовязання, яке не було виконаним належним чином однією зі сторін. Крім того, згідно з п.5.3. Додатку 1 результатом польових робіт є електронні таблиці з результатами вимірювань обєктів, що обстежується. Відповідно до витягу електронної пошти про надання результатів, 31.08.16р. Позивач надіслав Відповідачеві документи результати робіт, що свідчить про прийняття робіт. До того ж, Позивач звертає увагу суду, що Відзив №174-ЦС-4 від 23.03.17р., наданий Відповідачем, містить лише позитивні відгуки про роботу Позивача, зауважень та претензій за результатами робіт до Позивача не має. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань Відповідач сплачує Позивачеві пеню у розмірі 0,1% за кожен день несплати від суми несплаченого платежу. Виходячи з вищенаведеного, у Позивача є всі законні підстави стягувати з Відповідача суму боргу та пені. Також Позивач наполягає, що Договір, за яким стягується заборгованість, укладено Позивачем з Відповідачем, а тому права і обовязки виникли саме між сторонами даного Договору, а не між Позивачем та Генпідрядником, тому посилання Відповідача на відмову від зобовязань Генпідрядником є безпідставним.

Від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: електронні таблиці з результатами вимірювання обєкту на CD носії та докази направлення електронних таблиць з результатами вимірювання обєкту на CD носії Відповідачеві.

Від Позивача надійшло уточнення позовних вимог, відповідно до якого Позивач просить стягнути з Відповідача 120 206,35 грн. основного боргу та 21 637,14 грн. пені.

У запереченні на відповідь на відзив Відповідач посилається на те, що Позивач у відповіді на відзив посилається на те, що Основний Договір продовжено до 31.07.17р. відповідно до Додаткової угоди №1, при цьому з позовом Позивач звернувся наприкінці січня 2018 року. Зобовязання за даним Договором мало бути виконано відповідно до умов п. 2.3. Договору, за яким замовник здійсню передплату в розмірі 50% від вартості послуги, решта сплачується Замовником протягом 30-ти банківських днів після закриття акту здачі-прийняття виконаних робіт за генпідрядним договором, за умови підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт та п.3.1., за яким Договір набуває чинності з моменту його підписання обома ОСОБА_3 і діє до 31.12.16р., а з урахуванням Додаткової угоди №1 до 31.07.17р. Також посилається на те, що п.3.2. Договору передбачено кінцевий термін виконання робіт Відповідачем 15.09.16р. Однак, решта розрахунку за виконану роботу повністю залежала від підписання ОСОБА_3 з Генпідрядником (що передбачено п.2.3. Договору), тобто виконання Договору укладеного Позивачем з Відповідачем, щодо сплати решти суми 50% повністю залежало від підписаних (закритих) актів за Генпідрядним Договором, які не були підписані. Акти долучені Позивачем до позовної заяви підписані в односторонньому порядку. Окрім того, Позивач нарахував пеню, яку він намагається стягнути, тобто невідомо за який період та з якої дати стягується пеня 0,1% від невиплаченої суми. Також Позивач не надав доказів на підтвердження факту надання послуг, шляхом підписання ОСОБА_3 надання послуг (відповідно до п.3.3. Договору), а також Позивачем не доведено підстави стягнення пені, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа №564-ЦС-4 від 05.12.17р.

Від Позивача повторно надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій Позивач уточнив період, за який стягується пеня, не змінюючи сум, що заявлено до стягнення, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.03.18р.

Позивач надав додаткові пояснення, що посилання в п.2.3. Договору на те, що Відповідачем буде сплачено решту грошових коштів за виконані роботи Позивачу після закриття акту здачі-приймання виконаних робіт за генпідрядним договором суперечить ч.2 ст. 838 ЦК України, оскільки Позивач не має права предявляти вимоги Замовнику, тому цей пункт Договору суперечить вказаній нормі ЦК України. Враховуючи вищевикладене, умова Договору, передбачена п.2.3. Договору є нікчемною, проте нікчемність даного пункту не дає підстави визнання недійсності інших його частин і правочину в цілому. Крім того, договірні відносини у Позивача існують з Відповідачем, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України, саме він має нести відповідальність за невиконання зобовязань взятих на себе за Договором №8 від 26.05.16р.

Супровідним листом від 10.04.18р. Позивач надав суду клопотання, що містить доказ отримання Відповідачем копії листа №564-ЦС-4 від 05.12.17р.

Від Відповідача надійшли заперечення на уточнення позовних вимог та додаткові пояснення, в останній зазначає, що нарахована пеня є безпідставною, оскільки з позовом Позивач звернувся наприкінці січня 2018 року та зобовязання за даним Договором мало бути виконано, відповідно до умови, яка настала, передбачена п.2.3. Договору. Також зазначає, що Договір укладений Позивачем та Відповідачем є дійсним, з умовами якого погодився Позивач при його підписанні, зокрема викладення п. 2.3. у чинній редакції. Таким чином, відповідно до умов вказаного договору, Відповідач міг прийняти роботу від Позивача тільки після підписання ОСОБА_3 з Генпідрядником, які в даному випадку підписані не були. При підписанні Договору Позивач був ознайомлений з його умовами та на свій ризик погодився на такі умови. Окрім цього, Позивач долучив до матеріалів справи відповідь Відповідача на претензію, в якій Відповідач чітко зазначив, що Генпідрядник відмовився від Договору укладеного з Відповідачем.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.05.16р. сторонами укладено Договір №8 (далі Договір), за п.1.1. якого Виконавець (Позивач) у встановлені Договором строки, на свій ризик, власними силами і засобами, з використанням необхідного обладнання, техніки та інших ресурсів зобовязується надати послугу з Діагностичного обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини МН "Лисичанськ-Кременчук" 154,0-256,0 км, загальною довжиною 102 км, та обстеження технічного стану установок електрохімзахисту (ЕХЗ) лінійної частини МН "Лисичанськ-Кременчук" 256,0 418,0 км, загальною довжиною 162 км, філії "ПДМН" (далі Послуги) відповідно до Технічного завдання (Додаток№1), а Замовник (Відповідач) зобовязується прийняти надану послугу та оплатити її на умовах цього Договору.

Відповідно до п.2.3. Договору замовник здійснює передплату у розмірі 50% від вартості послуги, решта сплачується Замовником протягом 30-ти банківських днів після закриття акту здачі-приймання виконаних робіт за генпідрядним договором, за умови підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома ОСОБА_3 і діє до 31.03.2017р. (п.3.1. Договору в редакції Додаткової угоди №1 до Договору).

Кінцевий строк виконання робіт до 15.09.16р. (п.3.2. Договору).

Згідно з п.3.3. Договору передача робіт Виконавця Замовнику підтверджується ОСОБА_3 здачі-приймання, який повинен складатися після виконаної роботи у повному обсязі та прийняття робіт Генпідрядником.

Роботи вважаються виконаними в день підписання ОСОБА_3 здачі-приймання (п.3.4. Договору).

Відповідно до п.5.2. Договору за невиконання або за неналежне виконання грошових зобовязань Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,1% за кожний день несплати від суми несплаченого платежу.

Позивач виконав свої договірні зобовязання за Договором, що підтверджується результатами робіт згідно Технічного завдання, складені у вигляді таблиць та 31.08.16р. направлені на електронну адресу "Замовника", що підтверджується витягом з сайту електронної пошти, на загальну суму 230 181, 51 грн.

Відповідач не підписав акти виконаних робіт, направлені Позивачем, однак і зауважень щодо виконаних робіт Позивачеві не заявив (доказів суду не надав).

Відповідач за виконані роботи за Договором розрахувався частково, у звязку з чим у нього виник борг перед Позивачем у розмірі 120 206,35 грн.

З посиланням на п.5.2. Договору, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, Позивач нарахував пеню у розмірі 21 637,14 грн. за період з 01.10.16р. по 30.03.17р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 838 ЦК України Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не приймає позицію й доводи Відповідача, а погоджується з Позивачем.

Так, Позивач зобовязання за Договором виконав в повному обсязі та у строки встановленні Договором, що підтверджується документами результатами робіт, оформленими у вигляді електронних таблиць з результатами вимірювань обєкту, що обстежується, направленими Позивачем Відповідачеві 31.08.16р. на електронну пошту Відповідача, відповідно до витягу з електронної пошти. Крім того, Відповідач у листі №174-ЦС-4 від 23.03.17р., адресованому Позивачеві підтвердив факт виконання Позивачем діагностичного обстеження протикорозійного захисту та корозійного стану лінійної частини МН "Лисичанськ-Кременчук" 154,0-256,0 км, загальною довжиною 102 км, та обстеження технічного стану установок електрохімзахисту (ЕХЗ) лінійної частини МН "Лисичанськ-Кременчук" 256,0 418,0 км, загальною довжиною 162 км філії "ДДМН" ПАТ "Укратранснафта", а також зазначив, що претензій до виконаних робіт не має.

При цьому, суд бере до уваги, що Відповідач, одержавши від Позивача результати робіт в електронному вигляді (як обумовлено Договором), хоча і не підписав актів виконаних робіт, однак і не надав Позивачеві зауважень з приводу виконаних робіт, у тому числі щодо обсягів і якості.

Посилання Відповідача на те, що Генпідрядник відмовився від зобовязання за генпідрядним договором, а тому відсутні підстави для оплати виконаних Позивачем робіт суперечить ч. 2 ст. 838 ЦК України, якою передбачено, що замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником.

Таким чином, відмова Генерального підрядника від зобовязання за Договором, укладеним Генпідрядником з Відповідачем, не звільняє останнього від виконання зобовязання за Договором у частині оплати виконаних Позивачем робіт. До того ж, Позивач не був стороною генпідрядного договору.

За таких обставин, суд вважає, що обовязок Відповідача з оплати виконаних Позивачем робіт настав з 12.10.16р.

Також суд враховує, що строк оплати за виконані за Договором роботи настав 12.10.16р., а за даними Відповідача, викладеними у відзиві на позов, Відповідач одержав заяву Генерального підрядника про відмову від зобовязання за Договором, укладеним з Відповідачем, 05.01.17р., тобто після спливу строку на оплату за спірним Договором.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих сторонами, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нарахування Позивачем основного боргу і безпідставними заперечення Відповідача.

Перевіривши розрахунки Позивача щодо пені, господарським судом встановлено, що вони проведені у межах визначених ч. 6 ст. 232 ГПК України, але неправильно. Строк оплати, за виконані роботи (надані послуги) настав не 30.09.16р., а 12.10.16р., оскільки п.2.3. Договору встановлено, що Відповідач повинен сплатити решту суми протягом 30-ти банківських днів, а не календарних, тому останнім днем для оплати за Договором було 12.10.16р., отже, прострочення Відповідача почалося з 13.10.16р.

За перерахунком суду пеня становить 15 563, 86 грн. за період прострочки з 13.10.16р. по 30.03.17р. (кінцева дата зазначена Позивачем).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, до стягнення належать: 120 206,35 грн. основного боргу, 15 563,86 грн. пені, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Центр сертифікації і контролю якості будівництва об'єктів нафтогазового комплексу Держпраці", 49038, м. Дніпро, вул.. Ярослава Мудрого, буд. 68, корп.. 9 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційно-виробниче підприємство "МАГІСТРАЛЬ", 61080, м. Харків, вул.. Естакадна, б. 1 () 120 206,35 грн. основного боргу, 15 563,86 грн. пені, 2 036,55 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.06.2018р.

Суддя С.Г. Юзіков