УХВАЛА

23 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 915/548/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2018

за скаргою Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство"

на дії та бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС"

до Комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство"

про стягнення заборгованості в загальній сумі 14 746 978,73 грн.,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 915/548/16.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання, зокрема, касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, за приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становить 1 762 грн.

Поряд з цим слід зазначити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду розміщено та відповідно до листа Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 16-08/1082-20145 визначені наступні реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: рахунок отримувача: 0007; отримувач: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; ; код банку отримувача: 820019; банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві.

Відтак, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належало сплатити судовий збір в розмірі 1 762 грн., проте скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. При цьому, в касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, в якому скаржник обґрунтовує неможливість сплати судового збору тим, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів з Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань. Оскільки процедура сплати судового збору за подачу цієї касаційної скарги займає час в частині необхідності погодження та проведення виплати через органи казначейства, скаржник просить суд відстрочити сплату судового збору.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Норми статті 8 названого закону не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У зв'язку із цим слід зробити висновок, що норми частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору. Натомість, скаржник в клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі не зазначив жодної із підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів на підтвердження будь-якої із таких підстав.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до статті 306 Господарського процесуального кодексу України такий строк на ухвали, передбачені пунктами 2, 3 частини 1 статті 287 цього Кодексу, не може перевищувати тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. У той же час скаржник всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом строку розгляду касаційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, та з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір", Суд відмовляє у задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 915/548/16.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 915/548/16 відмовити.

2. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 28.03.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.05.2018 у справі № 915/548/16 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 09.07.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков