ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

"01" червня 2018 р. Справа № 911/3219/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

Київська область, м. Біла церква

до відповідача ALVISHOP GMBH & CO/KG, Німеччина

про стягнення 3 225,44 євро.

Суддя Христенко О.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - договір № 115 від 24.04.2018;

від відповідача: не з'явився.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ALVISHOP GMBH Ц CO/KG про стягнення

3 225,44 євро.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2017 порушено провадження у справі № 911/3219/17 за зазначеною позовною заявою.

Оскільки відповідач ALVISHOP GMBH & CO/KG зареєстрований та знаходиться на території Німеччини, суд зобовязав позивача здійснити переклад на німецьку мову позовної заяви та ухвали про порушення провадження у справі.

19 грудня 2017 роду Господарський суд Київської області у відповідності до положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 у м. Гаага, направив до центрального органу Німеччини прохання про вручення за кордоном судових та позасудових документів з додатками, для їх подальшого направлення відповідачу - ALVISHOP GMBH Ц CO/KG.

12.03.2018 до господарського суду Київської області повернувся пакет документів із документом (листом) від 20.02.2018 на німецькій мові.

В судовому засіданні 01.06.2018 представником позивача подано уточнення позовних вимог вих. № 034 від 31.05.2018, згідно яких позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 5 621,47 євро.

Оскільки юридична особа - ALVISHOP GMBH & CO/KG зареєстрована та знаходиться на території Німеччини, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 15.11.1965, до якої Україна приєдналася 19.10.2000, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», а Німеччина - 14.12.1955.

Згідно з приписами ст. 15 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

a) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

b) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

c) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.

Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої ст. 5 вказаної Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої держави, направляють Центральному Органу запитуваної держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

Згідно з п. 6.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 № 1092/5/54, суд чи інший компетентний орган України надсилає доручення на підставі Конвенції про вручення до Центрального Органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою відповідно до статті 2 цієї Конвенції, напряму.

Відповідно до інформації, розміщеної на веб-сайті Гаазької конференції з міжнародного приватного права http://www.hcch.net, Центральним органом Німеччини є Bundesministerium der Justiz und fur Verbraucherschutz (Федеральне міністерство юстиції та захисту прав споживачів), який знаходиться за адресою: MohrenstraЯe 37, 10117 Berlin (Мохренштрассе 37, 10117 Берлін).

Відповідно до ст. 18 Конвенції, кожна Договірна Держава може призначити інші органи влади на додаток до Центрального Органу і визначити обсяг їх компетенції. Запитуючий орган, однак, в будь-якому випадку має право звернутися з проханням безпосередньо до Центрального Органу. Федеративні держави мають можливість призначити більш ніж один Центральний Орган.

За таких обставин, відповідачу, для належного повідомлення про дату розгляду справи, необхідно вручати судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на німецьку мову через Центральний Орган Німеччини Bundesministerium der Justiz und fur Verbraucherschutz (Федеральне міністерство юстиції та захисту прав споживачів).

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 234, 367, 368 ГПК України, суд -

Постановив:

1. Розгляд справи № 911/3219/17 відкласти на 28.11.2018 о 10:00. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Київської області (вул. С. Петлюри, 16/108, зал судових засідань № 3).

2. Зобовязати позивача надати суду:

- нотаріально засвідчений переклад на німецьку мову наступних документів у двох екземплярах: уточнення позовних вимог до позовної заяви вих. № 034 від 31.05.2018, ухвали Господарського суду Київської області у справі № 911/3219/17 від 01.06.2018, прохання від 01.06.2018, супровідний лист у справі № 911/3219/17 від 01.06.2016.

3. Зобовязати відповідача надати суду:

- відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням його висновку;

- оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи) документів, на підставі яких діє відповідач (довідка про включення до ЄДРПОУ, Свідоцтво про державну реєстрацію, Статут), письмову інформацію про свої реєстраційні (банківські) рахунки із зазначенням повних банківських реквізитів;

4. Зобовязати сторін звірити взаєморозрахунки станом на час розгляду справи і надати господарському суду підписаний уповноваженими представниками сторін відповідний акт звірки, підтвердивши його первинними бухгалтерськими документами. Організацію проведення звірки взаєморозрахунків і підписання акта покласти на позивача. У разі ухилення відповідача від проведення звірки взаєморозрахунків, зобов'язати позивача надати господарському суду докази цього, а також докази вручення (надіслання) акта звірки відповідачу.

5. Сторонам подання доказів по справі здійснювати відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

6. Нагадати, що сторони відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії розгляду спору.

7. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, а заяви та клопотання в письмовій формі відповідно до ч. 2 ст. 169 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

8. Викликати в судове засідання повноважних представників сторін.

9. Явку учасників процесу визнати обовязковою.

Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника з прикладенням печатки цієї організації). В разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом або засновниками - наказ, рішення, розпорядження, протокол тощо (або засвідчені належним чином витяги з них), які підтверджують службовий статус представника.

Суддя О.О. Христенко