ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 Справа № 917/195/18

Господарський суд Полтавської області у складі судді Іванко Л.А., при секретарі Ісенко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал", 01001, м.Київ, вул. М. Грушевського, 4, н/п №53 ідент. код 38489695

до фізичної особи-підприємця Бутько Євгена Михайловича, 37602, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1

про стягнення 100000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Куракіна В.В., дов. від 16.02.2018 року

від відповідача: Долженко О.М., посв.№ 316 від 15.10.2012 року

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал" в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Бутько Євгена Михайловича заборгованість за договором № 27/02/16-01 від 02.03.2017р. про відступлення права вимоги у розмірі 100000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець Бутько Євген Михайлович має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал", яка виникла на підставі договору про відступлення права вимоги № 27/02/16-01 від 02.03.2017р. у Фізичної особи-підприємця Бутько Євгена Михайловича перед ПАТ "Кристалбанк" (правонаступником ПАТ "Терра-Банк") за кредитним договором № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013р., яке відступило право вимоги ТОВ "Юргруп", яке в свою чергу відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.03.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 12.04.2018р.

Ухвалою господарського суду від 12.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.05.2018р. судове засідання було відкладено на 31.05.2018р. та поновлено відповідачу строк на подання доказів у справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у поданому відзиві на позов та запереченнях.

Крім цього, ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.05.2018р. судом було витребувано у позивача відповідно до вимог ч.6 ст.91 ГПК України оригінали письмових доказів, доданих до позовної заяви.

Витребувані судом оригінали письмових доказів (за винятком оригіналу Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №1/13/01-35 від 25.02.2013р.) позивачем не надані з посиланням на те, що при відступленні права вимоги оригінали документів йому не передавалися.

05.06.2018р. в судовому засіданні відповідно до вимог ст.240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення після перерви, оголошеної в судовому засіданні 31.05.2018р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне:

Між Публічним акціонерним товариством "Терра-Банк" та Фізичною особою-підприємцем Бутько Євгеном Михайловичем було укладено Кредитний договір № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013р.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Банк відкриває позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію (далі - Кредит) у доларах США/національній валюті України з лімітом в сумі, еквівалент якої не може перевищувати 625 000, 00 доларів США за курсом, встановленим Національним банком України в день надання коштів на умовах, передбачених цим Договором, а також здійснює управління цією кредитною лінією, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3. цього Договору, в розмірі 15% річних в доларах США та 27 % річних в національній валюті, сплатити комісійну винагороду за надання кредиту (з урахуванням Договору про внесення змін та доповнень № 1 до Кредитного договору від 18.07.2013).

Відповідно до п. 1.3.1. Кредитного договору та п. 2. Додатку № 11 до Кредитного договору Позичальник зобов'язується виплатити Банку суму кредиту по 25.08.2014.

В подальшому між Публічним акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК» (далі - ПАТ «КРИСТАЛБАНК»), який є правонаступником ПАТ «Терра Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРГРУП» (далі - ТОВ «ЮРГРУП») 24.01.2017 було укладено Договір б/н про відступлення права вимоги за Кредитним договором № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору ПАТ «КРИСТАЛБАНК» передає, а ТОВ «ЮРГРУП» набуває права вимоги та інші права, що належатимуть ПАТ «КРИСТАЛБАНК» на момент переходу права вимоги або можуть виникнути в майбутньому, за виключенням права нарахування процентів за користування коштами після переходу прав вимоги, на підставі Кредитного договору № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього.

Між ТОВ «ЮРГРУП» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою

відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» (Новий кредитор) 02.03.2017р. було укладено Договір № 27/02/16-01 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013.

Згідно з п. 1.1 вказаного Договору про відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» набуває право вимоги та інші права, що належатимуть Первісному кредитору на момент переходу права вимоги або можуть виникнути в майбутньому, за виключенням права нарахування процентів за користування коштами після переходу прав вимоги, на підставі Кредитного договору №КЛ/13/01-35 від 25.02.2013 з урахуванням всіх змін та доповнень до нього (Основний договір).

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. зазначеного Договору про відступлення права вимоги Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника (Бутько Євгена Михайловича) належного виконання зобов'язань за Основним договором. Розмір прав вимоги на день укладання цього договору становить: 752 679, 48 дол. США, з яких: 476 184, 32 дол. США - по тілу кредиту, 276 495, 16 дол. США - за відсотками; а також 570 364, 68 грн., з яких 310 000, 00 грн. - по тілу кредиту, 260 364, 68 грн. - за відсотками. Остаточна сума заборгованості, що відступається, визначається відповідним Актом приймання-передавання права вимоги за Основним договором.

Так, сторонами на виконання п. 1.3. Договору 02.03.2017 було підписано Акт приймання-передачі прав вимоги за відповідним Кредитним договором на таку ж суму, яка була зазначена в п. 1.3. Договору; за Актом приймання-передачі документів Позивачу передано документи, які засвідчують права, що передаються за Кредитним договором.

Вимогою (повідомленням) № 11/01/18-01 від 11.01.2018 Позивач повідомив відповідача про відступлення права вимоги Кредитора за Кредитним договором, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, а також фіскальним чеком про надання послуг поштового зв'язку. У вказаній вимозі Позивач також наголошував на виконанні Боржником зобов'язань за Кредитним договором протягом 10 календарних днів з дати отримання цієї вимоги.

Оскільки, відповідач, на думку позивача, не виконав зобов'язань за Кредитним договором, останній звернувся з позовом про стягнення частини боргу у сумі 100000 грн.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Так, матеріали справи не містять доказів, що на виконання вказаного кредитного договору ПАТ "Терра Банк" було надано відповідачу кредитні кошти.

За твердженням позивача відповідні документальні докази при укладанні договору про відступлення права вимоги № 27/02/16-01 від 02.03.2017р. йому не передавались.

Проте, в акті приймання-передачі документів від ТОВ "Юргруп" до ТОВ "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал" від 02.03.2018р. зазначений перелік документів (назва, номер, дата документа) не містить копій.

Таким чином, позивачу були передані оригінали документів в т.ч. і кредитного договору № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013р.

Відповідач заперечує укладання договору з такими пунктами, як:

п.7.3. «сторони встановлюють, що Банк має право вимоги щодо повернення суми кредиту, процентів, комісії, неустойки третій особі без згоди на це Позичальника....»

п. 8.8. «Всі спори між сторонами при недосягненні згоди шляхом переговорів передаються на вирішення господарського суду. При цьому, строк, в межах якого Банк може звернутися до суду (господарського суду) з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), встановлюється тривалістю в 10 років.

Відповідно до ч.6 ст.91 ГПК України, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Зважаючи на викладене, суд не може прийняти до уваги зазначений кредитний договір.

Частиною 1 ст.1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідачем надано суду банківські квитанції та виписки, які підтверджують здійснення ним проплат на погашення кредитної заборгованості.

Зокрема, ПАТ "Терра-Банк" листом №10001/24 від 11.02.2014р. (а.с.175) повідомив відповідачу, що заборгованість за Кредитним Договором №КЛ/13/01-35 від 25.02.2013р. станом на 11.02.2014р. становить 819437,25 грн.

Відповідач сплатив заборгованість по кредиту в сумі 776000 грн., що підтверджується квитанціями №197294 від 12.02.2014р., №197339 від 13.02.2014р, №197420 від 14.02.2014р.

Вищевказані докази спростовують твердження позивача, що розмір права вимоги за Кредитним договором складає 752679,48 грн. долари США та 570364,68 грн.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказуванням слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позивачем не доведений факт наявності заборгованості у відповідача за кредитним договором № КЛ/13/01-35 від 25.02.2013р. та договором про відступнення права вимоги № 27/02/16-01 від 02.03.2017р., а тому позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 120, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 15.06.2018р.

Суддя Іванко Л.А.