ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" червня 2018 р. Справа № 922/295/18

Суддя-доповідач ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ», с. Перемога, Лозівський район, Харківська область (вх. № 1189 Х/3-9) на рішення Господарського суду Харківської області від 03.05.2018 по справі № 922/295/18 (суддя Буракова А.М.; повне рішення складено 14.05.2018)

за позовом Керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Лозова, в інтересах держави в особі 1) Перемозької сільської ради, с. Перемога, Лозівський район, Харківська область та 2) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків

3-я особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Лозівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, м. Лозова

до Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ», с. Перемога, Лозівський район, Харківська область

про стягнення 7590,56 грн. та розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Керівник Лозівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Перемозької сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (позивачі) до Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ» (відповідач) згідно якої просив суд стягнути з Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ» заборгованість з виплати орендної плати за землю у розмірі 7590,56 грн. та розірвати договір оренди, укладений 17.08.1993 між Перемозькою радою народних депутатів Лозівського району Харківської області та Фермерським господарством «ЗІГ», земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площею 56 га, а саме площею 39,2514 га (к.н. :00:001:0075) та площею 16,7486 га (к.н. :00:001:0018), розташованої на території Перемозької сільської ради Лозівського району. Судові витрати прокурор просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позову прокурор послався на те, що відповідач всупереч вимогам ст. 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 23, 96, 141, 143 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 25 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 35, 36 Закону України «Про охорону земель» та істотним умовам договору оренди землі від 17.08.1993, не користується орендованими земельними ділянками та, відповідно, не використовує їх за цільовим призначенням (ведення садівництва), у зв'язку з чим дані землі знаходяться в забур'яненому, засміченому відходами та необробленому стані, що може призвести до втрати їх родючості та забруднення. Також, прокурор вказує, що відповідачем систематично не сплачується орендна плата за користування спірною земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.05.2018 по справі № 922/295/18 позов задоволено частково.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ» на користь Перемозької сільської ради заборгованість з виплати орендної плати за землю у розмірі 4147,21 грн.

Розірвано договір на право тимчасового користування землею (оренди), укладений 17.08.1993 між Перемозькою радою народних депутатів Лозівського району Харківської області та Фермерським господарством «ЗІГ», земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 56 га, а саме: площею 39,2514 га (к.н. :00:001:0075) та площею 16,7486 га (к.н. :00:001:0018), розташованої на території Перемозької сільської ради Лозівського району.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ» на користь прокуратури Харківської області 2731,10 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване порушенням відповідачем норм земельного законодавства та істотних умов договору оренди, що мало наслідком задоволення позовних вимог прокурора в частині розірвання договору оренди землі. Що стосується позовних вимог прокурора про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за землю в сумі 7590,56 грн., суд дійшов висновку про часткове їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача-1 заборгованості з виплати орендної плати за землю у розмірі 4147,21 грн., оскільки дана сума заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Відповідач із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що під час розгляду справи її фактичні обставини не були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, а висновки суду не відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, просить прийняте у даній справі рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, виходячи з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Із матеріалів справи вбачається, що прокурором заявлено спільно одну вимогу немайнового характеру (розірвання договору) та одну вимогу майнового характеру (стягнення боргу), кожна з яких підлягає оплаті судовим збором окремо за встановленими ставками.

Згідно частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подачі позову у даній справі) із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із позовних заяв немайнового характеру - справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року в сумі 1762 гривень.

Таким чином, при поданні позовної заяви прокурором у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діяла станом на дату звернення прокурора до суду з позовом) було сплачено 3524,00 грн. (1762,00 грн. за одну вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості з виплати орендної плати та 1762,00 грн. за одну вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди).

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, що діє з 15.12.2017) встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Водночас, згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Із матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду справи Господарським судом Харківської області позов прокурора задоволено частково і здійснено розподіл судових витрат пропорційно задоволеним вимогам та стягнуто з відповідача на користь позивача 2731,10 грн. судового збору.

Враховуючи викладене та з огляду на частину четверту статті 6 Закону України "Про судовий збір", скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 4096,65 грн. (2731,10 грн. х 150%).

Проте, до апеляційної скарги відповідачем додано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі в сумі 1762,00 грн. (платіжне доручення №20 від 01.06.2018), тобто в розмірі меншому, ніж це визначено спеціальним законом.

Таким чином, скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 ГПК України, із застосуванням приписів статті 174 цього Кодексу, підлягає залишенню без руху.

Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Згідно частини шостої статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішує суддя-доповідач.

Керуючись ст.ст. 174, 234, п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач Харківського апеляційного господарського суду, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства «ЗІГ», с. Перемога, Лозівський район, Харківська область (вх. № 1189 Х/3-9) на рішення Господарського суду Харківської області від 03.05.2018 по справі № 922/295/18 залишити без руху.

2. Селянському (фермерському) господарству «ЗІГ», с. Перемога, Лозівський район, Харківська область усунути недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги, та надати суду протягом 10 днів з дня отримання цієї ухвали докази доплати судового збору в сумі 2334,65 грн. у встановленому порядку.

3. Роз'яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Барбашова С.В.