КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" червня 2018 р. Справа№ 925/143/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптала Є.Ю.

суддів: Скрипки І.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.04.2018 року (повний текст підписано 07.05.2018 року)

по справі № 925/143/18 (суддя К.І.Довгань )

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кищенці"

до головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання додаткової угоди укладеної,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.04.2018 року по справі № 925/143/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 10.08.2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 03360 від 10.08.2012 року в наступній редакції:

Додаткова угода

до договору оренди землі від 10.08.2012 p., зареєстрованому у відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області про що у державному реєстрі земель вчинено запис № 03360 від 10.08.2012 року м. Черкаси

ми, що нижче підписались: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області особі начальника ОСОБА_2, яка діє на підставі діє Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 03.02.2015р. №14, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2015р. за № 177/26622, іменовано в подальшому "Орендодавець", з однієї сторони,

та Товариство з обмеженою відповідальністю Кищенці, в особі директора ОСОБА_3 Хендріка, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому "Орендар" з іншої сторони, керуючись ст. 33 Закону України Про оренду землі, уклали цю додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного між Маньківською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю Кищенці зареєстрованого у відділі Держкомзему у Маньківському районі Черкаської області про що у державному реєстрі земель вчинено 03360 від 10.08.2012 року про наступне:

1. П. 2 доповнити наступним:

Кадастровий № земельної ділянки :02:002:0561.

Внести зміни до п. 5 договору оренди, виклавши його у наступній редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 689 047,28 грн. (шістсот вісімдесят дев'ять тисяч сорок сім гривень. 28 коп.) .

Внести зміни до п. 8 договору, виклавши його у наступній редакції:

Договір укладено (поновлено) до 10 серпня 2022 року, з моменту його укладення. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Всі інші умови договору залишено без змін.

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, , адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131.

Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю Кищенці, Код , адреса: 20121, Черкаська область, Маньківський район, с Кищенці, вул. Генерала Андрія Дрофи, 2.

Стягнути з Головного Держгеокадастру у Черкаській області (вул.. Смілянська, б. 131, м. Черкаси, 18000, код 39765890) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Кищенці (вул. Генерала Андрія Дрофи, б. 2, с. Кищенці, Маньківський район, Черкаська область, 20121, код 31561125) 1762,00грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 13.04.2018 року по справі № 925/143/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.06.2018 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Шапталі Є.Ю., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Скрипка І.М., Гончаров С.А.

Так, відповідно до ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір в редакції, яка набрала законної сили 15.12.2017р., за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання додаткової угоди укладеної.

За цих обставин відповідач при поданні вказаної апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір у сумі 2643,00 грн (1762,00 грн * 150%).

До апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області доказів сплати судового збору у встановленому розмірі не подано.

Разом з цим, скаржником в тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки кошторис та план асигнувань на 2018 рік по Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області на сплату судового збору на даний час не затверджено. Таким чином, майновий стан апелянта не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори.

Згідно із ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

За змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. по справі № 902/1266/13 та від 28.10.2014 по справі № 910/9244/13). При цьому, приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі (аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г).

Так, звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, останнє було обґрунтовано апелянтом тим, що кошторис та план асигнувань на 2018 рік по Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області на сплату судового збору на даний час не затверджено. Таким чином, майновий стан апелянта не дозволяє йому на даний час сплачувати будь-які судові збори.

Проте, зважаючи на те, що до клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв'язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.

Відтак, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником до її матеріалів не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Крім того, частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Так, строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.04.2018 року (повний текст підписано 07.05.2018 року) по справі № 925/143/18 закінчився 29.05.2018, тоді як апеляційна скарга відправлено до Київського апеляційного господарського суду 05.06.2018, що підтверджується відбитком штемпелю поштового відділення звязку на конверті, в якому була надіслана апеляційна скарга, тобто, із пропуском встановленого законодавством строку для подання апеляційної скарги.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги заявником не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження як в самій апеляційній скарзі, так і не надано такої заяви окремо до апеляційної скарги з посиланням та наданням відповідних доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством порядку у розмірі 2643,00 грн. та надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначивши підстави пропуску строку.

Керуючись статтями 118, 119, 174, 234, 256, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.04.2018 року по справі № 925/143/18 залишити без руху.

2.Роз'яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2643,00 грн. та надати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначивши підстави пропуску строку.

3.Попередити Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді І.М. Скрипка

ОСОБА_1