УХВАЛА

м. Київ

14.06.2018Справа № 910/3446/18

Господарський суд міста Києва у складі Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділлябуд»

про забезпечення позову

у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділлябуд» (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18-В, приміщення 4; ідентифікаційний код 41137217)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» (02660, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3)

про стягнення 781 552,49 грн.

Представники: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемгіпс трейд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» про стягнення 781 552,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що в період з 14.03.2017р. по 29.11.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемгіпс трейд» поставив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» (надалі - відповідач) товар на загальну суму 3 365 786,06 грн., що підтверджується видатковими накладними. За доводами позивача, відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання щодо оплати поставки товару, здійснив часткову оплату товару у розмірі 2 588 546,06 грн., у зв'язку з чим, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 781 552,49 грн., з яких: 757 240,00 грн. - основна заборгованість, 4 827,14 грн. - три відсотки річних, 19 547,59 грн. - індекс інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/3446/18. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 25.04.2018.

02.04.2018 через загальний відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про залучення у справі правонаступника у порядку ст. 52 ГПК України. У даній заяві позивач зазначив, що 26.03.2018 ТОВ «Цемгіпс трейд» уклало договір про відступлення права вимоги (цесія) № ЦТ 006, на підставі якого до нового кредитора ТОВ «Поділлябуд» переходять права первісного кредитора у зобов'язанні у обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

24.04.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву відповідно до якого, відповідач зазначає, що не відповідають дійсності обставинами справи доводи позивача про поставку товару на суму 3 365 786,06 грн, згідно видаткових накладних у кількості 64 шт за період з 14.03.2017 по 29.11.2017, оскільки підсумовуючи наведені позивачем видаткові накладні загальна суму становить 3 121 106,06 грн, яка на 244 680,00 грн менше. Також відповідач зазначає, що позивачем не повідомлено про повернення товару згідно видаткової накладної № 4 від 17.10.2017 на суму 8 924,00 грн. За розрахунком відповідача сума поставленого товару останньому складає 3 112 182,06 грн, сума сплаченого товару складає 2 599 622,06 грн, а відтак сума боргу відповідно становить 512 560,00 грн. Також у відзиві відповідач зазначає, що на його адресу надійшло повідомлення від ТОВ «Поділлябуд» про відступлення право вимоги в якому повідомлено про перехід права вимоги як нового кредитора. Проте, як вказує відповідач, після відкриття провадження у даній справі фактично вчиняються дії як і боку позивача так і з боку ТОВ «Поділлябуд» щодо погашення такої заборгованості, що суперечить нормам чинного законодавства.

У зазначеному відзиві відповідач також просить суд визначити причини пропуску подання відзиву поважними та поновити строк для подачі відзиву. В обґрунтування поважності пропуску строків, відповідач вказує на вчинення дій щодо з'ясування дійсного кредитора за даними правовідносинами а також необізнаності керівника юридичної особи у сфері правознавства та укладення договору на надання правової допомоги лише 23.04.2018.

Також відповідачем подано заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження з клопотанням про поновлення строку на подання такого клопотання, в якому просить суд розглядати справу за правилами загального позовного провадження з відповідними обґрунтуваннями.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.04.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Цемгіпс Трейд» про залучення правонаступника та замінено позивача у справі № 910/3446/18 Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемгіпс Трейд» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Поділлябуд», також поновлено строки на подання відзиву та заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, вирішено здійснювати розгляд справи №910/3446/18 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.05.18.

14.05.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що позивачем було виписано усі первинні документи на дату відвантаження товару (26.06.2017) на суму 242 440,00 грн. була виписана видаткова накладна № 255 та № 323. Крім того, позивач зазначає, що факт отримання відповідачем товару на загальну суму 242 440,00 грн. підтверджується залізничною накладною № 215 69343.

У судовому засіданні, 23.05.2018, суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, задовольнив клопотання про витребування доказів по справі у відповідача, запропонував відповідачу надати суду у строк до 30.05.2018 заперечення на відповідь на відзив та витребування доказів по справі та відклав підготовче судове засідання на 06.06.2018.

01.06.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшло повідомлення відповідача про неможливість надання видаткової накладної № 255 від 26.06.2017, оскільки відсутній оригінал такої накладної. Крім того, відповідач вважає, що дублікат вказаної видаткової накладної не може бути підписаний відповідачем, оскільки у ТОВ «Поділлябуд» відсутнє право вимоги по вищевказаній видатковій накладній.

06.06.2018 у судовому засіданні позивач надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з наданням часу відповідачу для ознайомлення з актом звірки взаєморозрахунків.

У судовому засіданні, суд у зв'язку з необхідністю надання додаткових документів відклав розгляд справи на 20.06.2018 та запропонував позивачу надати пояснення на заперечення на відповідь на відзив у строк до 14.06.2018.

13.06.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділлябуд» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» в розмірі, що відповідає розміру позовних вимог у сумі 781 552,49 грн., а також судових витрат у розмірі 12 605,22 грн.

В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що на офіційній веб-сторінці ТОВ «Полірем» міститься інформація про проведення досудового розслідування відносно засновників товариства директора ТОВ «Полірем Київ». Крім того, позивач вважає, що відповідач всіляко затягував процес оплати заборгованості та відстрочував на довготривалий строк.

Також, заявник звертає увагу, що в період господарської діяльності ТОВ «Полірем Київ» неодноразово змінювалися особи керівників, що свідчить про нестабільність юридичної особи. Позивач зазначає, що є підстави вважати про наявність у відповідача інших рахунків в різних банках, про що відсутня інформація.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник вказує одну із підстав накладення арешту на грошові кошти відповідача - проведення досудового розслідування відносно засновників ТОВ «Полірем Київ» та затягування оплати заборгованості.

При цьому, суд відзначає, що відкриття кримінальних проваджень та проведення досудового розслідування відносно засновників відповідача не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а також і не є підставою вважати, що у разі задоволенні позову відповідач не виконуватиме рішення суду у даній справі.

Крім того, заявник зазначає, що відсутність будь-якого забезпечення виконання зобов'язань, враховуючи відсутність майна у відповідача та реальних можливостей сплати заборгованості, призведе до не виконання своїх зобов'язань та не сплати заборгованості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент рішення.

Таким чином, суд вважає за доцільне відхилити доводи заявника щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, оскільки позивач не вказує чітких дій відповідача, які б свідчили про зменшення грошових коштів на рахунках відповідача.

Отже, судом встановлено, що обставини визначені позивачем щодо можливого уникнення сплати заборгованості, не є належними доказами та не містять факти, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, які свідчать про відсутність можливості сплати заборгованості та відсутність майна у відповідача.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що доводи заявника про не виконання відповідачем зобов'язання, в разі задоволення позову, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами.

Статтею 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділлябуд» про вжиття заходів забезпечення позову № 16 від 08.06.2018 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14.06.2018. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин