ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2018 р.                                                                      Справа№ 914/931/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю “Сінеф”, м.Київ

до відповідача: Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби МЮ України, м.Київ

про зобов’язання не чинити перешкод у розпорядженні майном, зняття арешту з нерухомого майна, зобов’язання вчинити необхідні виконавчі дії щодо зняття арешту з вказаного майна та видалення відповідної інформації про обтяження з Державного реєстру речових прав.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області 23.05.2018р. поступив позов ТОВ “Сінеф” до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби МЮ України про зобов’язання не чинити перешкод у розпорядженні майном, зняття арешту з нерухомого майна, реєстраційний номер 1, зобов’язання вчинити необхідні виконавчі дії щодо зняття арешту з вказаного майна та видалення відповідної інформації про обтяження з Державного реєстру речових прав.

Ухвалою суду від 29.05.2018р. із врахуванням ухвали від 04.06.2018р. позовну заяву ТОВ “Сінеф” залишено без руху та надано ТОВ “Сінеф” строк до 12.06.2018 року включно для усунення недоліків, а саме на подання суду доказів сплати судового збору у встановленому розмірі; надання оригіналу квитанції №12946 від 17.05.2018р. про сплату судового збору в сумі 1762,00грн. та доказів підтвердження зарахування сплати судового збору в сумі 1762,00грн. до державного бюджету, оплаченої вказаною квитанцією; подання суду письмової інформації щодо індивідуальних ознак нерухомого майна (місцезнаходження, площі нерухомого майна і т.ін.). Вказати номер виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на нерухоме майно з якого позивач просить зняти арешт та вчинити всі необхідні дії щодо зняття арешту; подання суду письмової інформації щодо повного найменування сторін та кодів ЄДРПОУ відповідача; подання суду письмово попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

11.06.2018р. від позивача через канцелярію суду за вх.№21154/18 поступила заява про усунення недоліків. В даній заяві позивач, щодо подання суду письмової інформації щодо індивідуальних ознак нерухомого майна та номеру виконавчого провадження в межах якого накладено арешт на нерухоме майно зазначає: зняти арешт з нерухомого майна, що належить ТОВ «Сінеф», а саме нежитлового приміщення матеріального складу №1 літера К-2, загальною площею 322,6кв.м., яке розташоване за адресою м.Львів, вул.Зелена, буд.238 та має реєстраційний номер об’єкту нерухомого майна №1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, якій було накладено в межах виконавчого провадження №53935150, номер запису про обтяження 22524416. До заяви за вх.№21154/18 від 11.06.2018р. на виконання вимог ухвали суду від 29.05.2018р. позивачем долучено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи на загальну суму 5962грн., з якої 1762грн. судовий збір. Щодо інформації повного найменування сторін та кодів ЄДРПОУ відповідача позивач зазначає повне найменування відповідача – Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, . Також, позивач зазначає, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є структурним підрозділом Міністерства юстиції та не має окремого коду ЄДРПОУ. Натомість, як зазначає позивач, на сайті Міністерства юстиції України вказано дві адреси для листування, а саме адреса: м.Київ, вул.Січових Стрільців, 76 та адреса для листування: 01001, м.Київ, вул.Городецького, 13, доказів надіслання на адресу зазначену на сайті МЮ України як для листування та зазначену в ЄДР ЮО, ФОП та ГО місцезнаходженням Міністерства юстиції України не подано. Щодо надання оригіналу квитанції №12946 від 17.05.2018р. про сплату судового збору в сумі 1762,00грн. та доказів підтвердження зарахування сплати судового збору в сумі 1762,00грн. до державного бюджету, оплаченої вказаною квитанцією, позивач зазначає, що сплата судового збору ТОВ «Сінеф» була здійснена на офіційному сайті судової влади України за допомогою електронного платіжного засобу – платіжної карти у спосіб використання платіжної системи АТ «Ощадбанк» та на підтвердження зарахування судового збору в сумі 1762,00грн. до державного бюджету оплаченою квитанцією №12946 від 17.05.2018р. позивачем долучено довідку ПАТ «Державний ощадний банк» №100.40/0533-02/121 від 06.06.2018р. про зарахування. Доказів сплати судового збору у встановленому розмірі не подано.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України “Про судовий збір” (із змінами та доповненнями).

Згідно із ст.1 Закону України “Про судовий збір” судовий збір – збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частина 2 ст.4 Закону України “Про судовий збір” встановлює, що за подання позовних заяв майнового характеру до господарського суду ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовних заяв немайнового характеру до господарського суду – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018р.” прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривень.

Як вбачається із змісту позовної заяви поданої на розгляд суду 23.05.2018р., позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру про зобов’язання не чинити перешкод у розпорядженні майном, зняття арешту з нерухомого майна та зобов’язання вчинити необхідні виконавчі дії щодо зняття арешту з вказаного майна та видалення відповідної інформації про обтяження з Державного реєстру речових прав. Позивачем, як доказ сплати судового збору, до позовної заяви додано незасвідчену копію квитанції №12946 від 17.05.2018р. на суму 1762,00грн. Проте, згідно Закону України «Про судовий збір» позивач враховуючи предмет спору повинен був сплатити за кожну з немайнових вимог судовий збір у розмірі 1762грн. 00коп., всього на загальну суму 5286грн. 00коп., тобто позивачем сплачено судовий збір в меншому розмірі, ніж необхідно. Позивачем не представлено та до заяви про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 29.05.2018р. не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. Відтак, вимоги ухвали суду від 29.05.2018р. щодо подання суду доказів сплати судового збору у встановленому розмірі не виконано та до матеріалів заяви про усунення недоліків доказів сплати судового збору за позовну заяву подану 23.05.2018р. у встановленому розмірі не надано, відтак недоліки зазначені в ухвалі суду від 29.05.2018р. не усунуто.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відтак, враховуючи дані обставини та вимоги ч.4 ст.174 ГПК України позовна заява підлягає поверненню.

11.06.2018р. позивачем через канцелярію суду за вх.№1559/18 подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд зняти арешт з нерухомого майна, що належить ТОВ «Сінеф», а саме нежитлового приміщення матеріального складу №1 літера К-2, загальною площею 322,6кв.м., яке розташоване за адресою м.Львів, вул.Зелена, буд.238 та має реєстраційний номер об’єкта нерухомого майна №1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, якій було накладено в межах виконавчого провадження №53935150, номер запису про обтяження 22524416.

Згідно із п. п. 1, 2 ч.2, ч.3 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п’ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до змісту ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, питання про прийняття заяв про зменшення/збільшення позовних вимог, вирішуються судом після прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі на стадії підготовчого провадження або спрощеного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п’яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ст. 174 ГПК України, за наслідками постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд вирішує питання – чи були усунуті позивачем недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а відтак про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі . Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

11.06.2018р. позивачем через канцелярію суду за вх.№21155/18 подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових матеріалів, а саме комерційної пропозиції ТОВ «Гріпс».

Згідно із ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Заявником не подано підтвердження надіслання відповідачу копій документів, які позивач просить долучити до справи.

Cуд інформує позивача, що згідно із ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ТОВ “Сінеф” та додані до неї документи на 25 арк. в тому числі поштовий конверт, заяву (вх.№21154/18 від 11.06.2018р.) про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї документами на 8 арк., заяву (вх.1559/18 від 11.06.2018р.) про зменшення позовних вимог з додатками в тому числі поштовий конверт на 5 арк. та клопотання (вх.№2155/18 від 11.06.2018р.) про долучення додаткових матеріалів на 2 арк. повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя                                                                        Іванчук С.В.