ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" червня 2018 р.                                                             Справа № 924/295/18

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., за участю секретаря судового засідання Ключки Н.М. розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Будівельник" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про стягнення 3821,36 грн., з яких: 2765,14 грн. – пеня; 306,34 грн. – 3% річних; 749,87 грн. – інфляційні втрати

Представники сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просить стягнути з відповідача 3821,36 грн., з яких: 2765,14 грн. – пеня; 306,34 грн. – 3% річних; 749,87 грн. – інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №3481/15-ТЕ-34, на виконання якого позивачем передано відповідачу природний газ на суму 25251,37грн., а відповідачем своєчасно не здійснено його оплату. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов’язання позивачем відповідно до ст.625 ЦК України нараховано 3% річних та інфляційні втрати, а на підставі п.7.2 договору – пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожний день прострочення платежу.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, однак у заяві від 22.06.2018р. №14/4-1881в просить розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Зазначає, що позов підтримує повністю.

Відповідач представника для участі у судовому засіданні не направив, причини нез’явлення у судове засідання не повідомив, відзиву на позов не подав. При цьому позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції від 14.06.2018р.

Вислухавши пояснення позивача, з’ясувавши усі обставини справи, дослідивши подані докази, з огляду на норми чинного законодавства та сталу судову практику судом встановлено.

31.12.2014р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством "Управляюча муніципальна компанія "Будівельник" Хмельницької міської ради (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №3481/15-ТЕ-34, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

Продавець передає покупцеві з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року газ обсягом до 35,0 тис. куб. м. (п. 2.1 договору), у т. ч. у січні та лютому - по 6,0 тис.куб.м., у березні – 5,0 тис.куб.м., у квітні - 3,0 тис.куб.м., у жовтні – 3,0 тис.куб.м., у листопаді та грудні – по 6,0 тис.куб.м.

За умовами пп. 2.1.1. договору обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригінала акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються уповноваженим державою органом.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м газу становить 1091,00грн. з урахування збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом без урахування ПДВ. До сплати за 1000 куб.м. природного газу – 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього до сплати – 1309,20 грн.

У разі зміни уповноваженим органом ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.5 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Сторони домовились, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

У п. 6.3 договору зазначено, що за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлені в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з розділом 11 договору він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків – до їх повного здійснення.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їхніх печаток.

Додатковими угодами №1 від 31.03.2015р., №2 від 30.07.2015р., №3 від 31.07.2015р., №4 від 21.10.2015р., №5 від 30.11.2018р. до договору від 31.12.2015р. сторони виклали п. 5.2 договору "Ціна газу" в інших редакціях, зокрема, погодили, що до сплати за 1000 куб.м. природного газу всього з ПДВ підлягає — з 01.05.2015р. – 2994,30грн., з 01.07.2015р. – 2994,30грн., з 01.10.2015р. – 2994,30грн.; доповнили п.6.3 п.6 договору нормою про те, що за наявністю заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений у минулі періоди, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості. За умови відсутності заборгованості кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата. Також змінено реквізити продавця.

На виконання договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на суму 25251,37грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2015р. на суму 5142,46грн.; від 28.02.2015р. на суму 4121,36грн.; від 31.03.2015р. на суму 3368,56грн.; від 30.04.2015р. на суму 158,70грн.; від 30.11.2015р. на суму 6147,30грн.; від 31.12.2015р. на суму 6308,99грн.

Відповідачем було здійснено оплату за спожитий газ в сумі 25251,37грн., що підтверджено і відображено в довідці позивача про операції за період з 01.12.2014р. по 30.09.2016р.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як убачається з матеріалів справи, господарські правідводносини мід сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. №348/15-ТЕ-34.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Судом враховуються докази, що підтверджують передачу позивачем відповідачу природного газу за актами приймання-передачі на суму 25251,37грн. та здійснення відповідачем розрахунку за одержаний природний газ.

При цьому, з матеріалів справи убачається, що оплата вартості одержаного відповідачем (остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу).

Невиконання зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов’язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторонами передбачено сплату пені пунктом 7.2. договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача: за зобов’язаннями лютого 215р. – за період з період з 17.03.2015р. по 30.03.2015р. 94,85грн. пені та 4,74грн. 3% річних; за зобов’язаннями березня 2015р. – за період з 15.04.2015р. по 28.04.2015р. 77,52грн. пені та 3,88грн. 3% річних; за зобов’язаннями квітня – за період з 15.05.2015р. по 14.11.2015р. – 35,06грн. пені та за період з 15.05.2015р. по 11.10.2016р. 5,39грн. 3% річних, за період з 01.06.2015р. по 31.10.1016р. – 11,22грн. інфляційних втрат; за зобов’язаннями листопада 2015р.- за період з 15.12.2015р. по 14.06.2016р. 1291,95грн. пені, за період з 15.12.2015р. по 11.10.2016р. 152,19грн. 3% річних та за період з 01.01.2016р. по 31.10.2016р. 394,08грн. інфляційних втрат; за зобов’язаннями грудня 2015р. – за період з 15.01.2016р. по 14.07.2016р. 1265,76грн. пені, за період з 15.01.2016р. по 11.10.2016р. 140,14грн. 3% річних та за період з 01.02.2016р. по 31.10.2016р. 344,57грн. інфляційних втрат. Всього: 2765,14грн. пені, 306,34грн. 3% річних та 749,87грн. інфляційних втрат.

Як убачається із розрахунку, позивачем правомірно проведено нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з урахуванням вимог чинного законодавства та в межах максимально можливого розміру.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України). Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що позивачем належними та достовірними доказами підтверджено факт неналежного виконання відповідачем зобов’язань за договором купівлі-продажу природного газу від 31.12.2014р. в частині строків здійснення оплати, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 20, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 247, 248, 251, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Будівельник" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький про стягнення 3821,36 грн., з яких: 2765,14 грн. – пеня; 306,34 грн. – 3% річних; 749,87 грн. – інфляційні втрати задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Управляюча муніципальна компанія "Будівельник" Хмельницької міської ради, м. Хмельницький (вул.Інститутська, 6, код 21337100) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вул.. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 2765,14 грн. (дві тисячі сімсот шістдесят п’ять гривень 14 коп.) пені, 306,34 грн. (триста шість гривень 34 коп.) 3% річних, 749,87 грн. (сімсот сорок дев’ять гривень 87 коп.) інфляційних втрат, 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Згідно з ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ “Перехідні положення” ГПК України.

Повне рішення складене 26.06.2018р.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 – позивачу - публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6 ) рек. з вруч.;

3 - відповідачу - комунальному підприємству "Управляюча муніципальна компанія "Будівельник" Хмельницької міської ради, (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, б. 6) рек. з вруч.