номер провадження справи 18/31/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 справа № 908/620/18

м. Запоріжжя

за позовом концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137: фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. 15-В)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю комбінат дитячого харчування "Сонечко" (69027, м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 11)

про стягнення 41691,93 грн.

господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.

при секретарі судового засідання Чубар М.В.

учасники справи:

від позивача: Юдіна А.А., довіреність № 267/20-19 від 02.05.2018; Рянічева С.В., довіреність № 240/20-19 від 11.07.2016;

від відповідача: не з'явився

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом від 05.04.2018 № 46-юр про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю комбінат дитячого харчування "Сонечко" 41691,93 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 501880 від 22.01.2015.

Ухвалою суду від 11.04.2018 позовну заяву концерну "Міські теплові мережі" залишено без руху. Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений строк, ухвалою суду від 25.04.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/620/18, присвоєно справі номер провадження 18/31/18, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 22.05.2018; оголошувалась перерва до 12.06.2018.

В судовому засіданні 12.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Підставою для звернення з позовом зазначив неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 501880 від 22.01.2015 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками на оплату за відповідний період. Посилаючись на приписи статей 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, Закон України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-ІV, "Правила користування тепловою енергією", які затверджені постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007, позивач просив позов задовольнити, стягнути 41691,93 грн. основного боргу за договором № 501880 від 22.01.2015.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. <…> Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії. <…> Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. <…>

Копію ухвали суду у справі від 25.04.2018, що направлялась на адресу відповідача, отримано уповноваженим представником відповідача 03.05.2018, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зазначене свідчить, що судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи.

Зважаючи на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, суд вирішив за доцільне розглянути справу за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю в судовому засіданні представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн «Міські теплові мережі» (теплопостачальна організація, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю комбінат дитячого харчування "Сонечко" (споживач, відповідач у справі) 22.01.2015 уклали договір № 501880 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з наступними змінами та доповненнями (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 6.1 договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими у встановленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Пунктом 6.2 договору сторони узгодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 6.3 договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Пунктом 6.4 договору встановлено, що споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

На підставі п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання.

На виконання умов договору позивач у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 46691,93 грн., про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії за вказаний період (арк.с. 45-50).

Пунктом 6.7 договору встановлено, що споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок; акт приймання-передачі теплової енергії. Теплопостачальна організація надає складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені відповідно до вимог податкового законодавства податкові документи на всю суму зобов'язань, що виникли не пізніше 10-ти календарних днів від дати виникнення податкових зобов'язань, згідно вимог Податкового кодексу України.

Згідно з п. 6.7.1 договору, отриманий Акт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

Пунктом 6.7.2 договору встановлено, що у разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Відповідачу направлено та вручено документи, передбачені п. 6.7 договору, про що свідчать реєстри відправлених документів та реєстри вручення рахунків і актів (арк. с. 33-38). У зв'язку із зазначеним вказані акти приймання-передачі теплової енргії оформлені у відповідності до вимог п. 6.7.2 договору та, згідно пункту 6.3 договору, є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач договірні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати отриманої теплової енергії за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 41691,93 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на його адресу надсилалась претензія № 486 від 12.12.2017 з вимогою терміново вирішити питання щодо погашення заборгованості за договором № 501880.

У відповідь на претензію позивач направив позивачу лист від 26.12.2017 № 26/12 , в якому повідомив, що підприємство відповідача припинило господарську діяльність в орендованому приміщенні за адресою: м. Запоріжжя, вул. Степова, 17 з 12.07.2017, що підтверджується додатковою угодою до договору оренди від 28.11.2013 № 77/13 та актом прийому-передачі, отже вважає дію договору № 501880 від 22.01.2015 припиненою з 12.07.2017.

Листом від 28.12.2017 № 1476/1/06 позивач повідомив, що у урахуванням перерахунку станом на 01.01.2018 заборгованість по договору складає 41691,93 грн.

Отже, борг відповідачем не сплачений, що, в свою чергу, стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати отриманої теплової енергії на суму 41691,93 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, позовні вимоги про стягнення із відповідача 41691,93 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію в період з жовтня 2016 року по березень 2017 року обґрунтовані та задовольняються судом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В даному випадку, відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному об'ємі.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю комбінат дитячого харчування "Сонечко" (69027, м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 11, ідентифікаційний код 38363188) на користь концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137: фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. 15-В, ідентифікаційний код 32121458, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) 41691,93 грн. (сорок одну тисячу шістсот дев'яносто одну грн. 93 коп.) заборгованості. Видати наказ.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю комбінат дитячого харчування "Сонечко" (69027, м. Запоріжжя, вул. Степова, буд. 11, ідентифікаційний код 38363188) на користь концерну "Міські теплові мережі" (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, буд. Гвардійський, 137: фактична адреса: 69059, м. Запоріжжя, вул. Парамонова, буд. 15-В, ідентифікаційний код 32121458, поточний рахунок № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) 1762,00 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 18.06.2018.

Суддя В.В. Носівець