ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2018 р. Справа № 911/3605/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача : ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 15.01.2018 р.);

від відповідача : ОСОБА_2 (довіреність № 2 від 05.01.2018 р.);

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - СПП", смт Рокитне, Рокитнянський район

до Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, с. Мала Вільшанка, Білоцерківський район

про зобов'язання вчинити дії з поставки товару та стягнення 1 644 410, 96 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про зобов'язання поставити 450 метричних тонн "пшениці 3 класу" на загальну суму 1 350 000, 00 грн та стягнення 294 410, 96 грн та 1 350 000, 00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо своєчасної поставки товару, а саме 450 метричних тонн "пшениці 3 класу" за договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2017 р. порушено провадження у справі № 911/3605/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро - СПП" до Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про зобов'язати вчинити дії з поставки товару та стягнення 1 644 410, 96 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників справи на 17.01.2018 р.

12.01.2018 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н б/д на позовну заяву, у якому просив застосувати наслідки нікчемності правочину та повністю відмовити в задоволенні позову.

17.01.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача вих. № 17/1 від 17.01.2018 р., у якому вважає, що твердження викладені у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності і не підтверджені будь-якими доказами.

17.01.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 31.01.2018 р.

31.01.2018 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача вих. № 31 від 29.01.2018 р.

31.01.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 28.02.2018 р.

28.02.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 28.03.2018 р.

28.03.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 11.04.2018 р.

11.04.2018 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 25.04.2018 р.

25.04.2018 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь позивача.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.10.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" (надалі - Покупець) та Білоцерківською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (надалі - Продавець) було укладено договір поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р., згідно з умовами п. 1.1. якого продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар "Пшениця 3 кл." урожаю 2015 року, (надалі - Товар), насипом, у відповідності до умов даного Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору Продавець зобов'язується поставити 450, 000 (чотириста п'ятдесят) +/- 10% метричних тонн товару.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що передача Товару Продавцем проводиться на умовах EXW (згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року) - зерновий склад ПАТ "Рокитнянський комбінат хлібопродуктів", 09600, вул. Вокзальна, буд. 222, смт. Рокитне, Київська обл., т. 04562-6-14-15, та ПАТ "Білоцерківський елеватор", 09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 8, (далі - Зернові склади продавця).

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Продавець передає Товар Покупцю у власність на Зерновому складі, визначеному у п. 4.1., на умовах цього договору в повному обсязі до 31 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 4.3. Договору поставка Товару підтверджується оформленим належним чином оригіналом складської квитанції виданої Зерновим складом на ім'я Покупця. Товар вважається поставленим Покупцю: За кількістю - згідно кількості зазначеної у складській квитанції виданої Зерновим складом на ім'я Покупця, а також даних, що вказані у видатковій накладній, яка підписана Покупцем та Продавцем. За якістю - на підставі даних, що вказані у складській квитанції виданої Зерновим складом на ім'я Покупця, а також катки аналізу зерна (форма № 47) виданої Зерновим складом.

Пунктом 4.4. договору встановлено, що датою отримання Товару вважається дата оформлення на ім'я Покупця складської квитанції на зерно, що видається Зерновим складом.

Відповідно до п. 5.1. Договору ціна Товару становить 3 000, 00 (три тисячі грн. 00 коп.) за 1 тонну з ПДВ, в тому числі ПДВ складає - 500, 00 (п'ятсот грн. 00 коп.) гривень.

Згідно з п. 5.2. Договору загальна вартість Товару, що постачається, по даному договору становить - 1 125 000, 00 (один мільйон сто двадцять п'ять тисяч грн. 00 коп.) гривень без ПДВ, крім того ПДВ - 225 000, 00 грн. Загальна вартість товару з ПДВ становить - 1 350 000, 00 (один мільйон триста п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень.

Пунктом. 9.1. Договору встановлено, що договір вступає в силу з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. У випадку поставки всього об'єму Товару Продавцем в строки встановлені договором (відповідно до п. 4.4. або окремих додатків до договору), строк дії договору вважається продовженим до моменту оплати поставленого товару.

13.01.2016 р. між позивачем (надалі - Цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" (надалі - Цедент) було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № б/н, згідно умовами п. 1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Цедент відступає Цесіонару, а Цесіонарій набуває всі права і обов'язки Цедента за договором поставки № 25/09/01 від 25 жовтня 2015 року (надалі - Основним договором) належні Цедентові. Відповідно до Основного договору, Білоцерківська дослідно-селекційна станція інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (надалі - Продавець) зобов'язана здійснити поставку товару на загальну суму 1 350 000, 00 гривень.

Відповідно до п. 2 договору про відступлення права вимоги Цесіонарій набуває право вимагати від Продавця (замість Цедента) належного виконання обов'язків за Основним договором, а саме поставки товару на загальну суму 1 350 000, 00 гривень, та оплати всіх штрафних санкцій за невиконання Продавцем своїх зобов'язань, визначенихв розділі 6 Основного договору (відповідальність сторін).

Пунтом 3 договору про відступлення права вимоги встановлено, що до Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п. 4 договору про відступлення права вимоги документи та документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги, яку відступає Цедент за цим договором, передаються Цедентом Цесіонарію в момент підписання сторонами цього договору.

Згідно п. 6. договору про відступлення права вимоги в день укладення цього договору Цедент зобов'язаний передати Цесіонерові оригінал наступних документів: договір поставки № 25/09/01 від 25 жовтня 2015 року.

Пунктом 7 договору про відступлення права вимоги встанволено, що права та обов'язки, що відступаються за цим договором переходять від Цедента до Цесіонарія і день підписання цього договору.

Відповідно до п. 11 договору про відступлення права вимоги цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

09.09.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" звернулось до боржника - відповідача із повідомленням вих. № 56 від 09.09.2016 р. про відступлення права вимоги (цесії), у якому повідомило відповідача про укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" договору відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 13.01.2016 р., з передачею прав та обов'язків за договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р. до останнього. Факт направлення Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" повідомлення про відступлення права вимоги від 09.09.2016 р. відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 5823 від 14.09.2016 р. та описом вкладення у цінний лист № 551 від 14.09.2016 р., наявними у матеріалах справи.

14.09.2016 р. позивач звернувся з претензією вих. № 14/09-1 від 14.09.2016 р. про застосування штрафних санкцій за непоставку продукції, у якій просив сплатити суму штрафних санкцій за порушення строків поставки, не поставку та недопоставку товару в сумі 27 193 134, 52 грн за договорами поставки, в тому числі за договором на поставку пшениці № 25/09/01 від 25.10.2015 р. відповідно до виконаного позивачем розрахунку пені та суми штрафу, що додається до претензії, а також надати відповідь на претензію вих. № 14/09-1 від 14.09.2016 протягом п'яти робочих днів з дати отримання відповідного листа. Відповідно до виконаного розрахунку сума пені за договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р. складає 294 410, 96 грн, а штрафу - 1 350 000, 00 грн.

В свою чергу, відповідач у відповіді на претензію вих. № 479 від 19.09.2016 р. зазначив, що про існування договору поставку № 25/09/01 від 25.10.2015 р. йому не відомо.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару, заміною сторони у зобовязанні здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 цього ж Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 517 цього ж Кодексу встановлено, що первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні.

Отже, враховуючи вищевикладене та на підставі вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що у відповідності до договору про відступлення права вимоги (цесії) б/н від 13.01.2016 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Аро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП", до останнього перейшло право вимоги виконання відповідачем обовязку щодо поставки товару на загальну суму 1 350 000, 00 грн, штрафних санкцій за договором поставки № 25/09/01 від 13.01.2016 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПП-Агро" та Білоцерківською дослідно-селекційною станцією інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 цього ж кодексу передбачено, що продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 цього ж кодексу передбачено, що продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо своєчасної передачі товару позивачу не виконав, що підтверджується договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р., договором про відступлення права вимоги (цесії) № б/н від 20.01.2016 р., наявними у матеріалах справи, та відсутністю, підписаними уповноваженими представниками сторін у встановленому порядку складських квитанцій на зерно та іншої товаросупровідної документації.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обовязків по поставці товару за договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р.

Заперечення відповідача щодо того, що договір відступлення права вимоги (цесії) від 13.01.2016 р., підписаний між ТОВ „СПП-Агро та ТОВ „Агро-СПП, на підставі та у відповідності до ст. 228 Цивільного кодексу України є нікчемним як такий що порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у процесі розгляду справи відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність у сторін наміру та умислу, спрямованих на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, при укладенні вищевказаного договору. Сам факт укладення, навіть, між пов?язаними юридичними особами договору цесії за договором поставки товару не є такими ознаками і обставиною.

Отже, вимоги позивача до відповідача про зобов'язання поставити 450 метричних тонн "пшениці 3 класу" на загальну суму 1 350 000, 00 грн є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню, передбачену договором поставки № 25/09/91 від 25.10.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по поставці (відвантаженню) товару з 31.10.2015 р. по 30.04.2016 р. всього на загальну суму 294 410, 96 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 6.3.1. Основного договору визначено, що за не поставку (недопотсавку) товару в строк, визначений в п. 4.2. договору, продавець зобов'язується сплатити покупцю пеню в розмірі подвійної облвкової ставки Національного банку України від вартості товару, поставку якого було прострочено. За прострочення поставки більш ніж на 5 (п'ять) календарних днів родавець, крім пені (додатково) зобов'язується також сплачувати покупцю штраф в розмірі 100% вартості непоставленого (недопоставленого) товару. Штраф по даному пункту сплачується продавцем незалежно від заподіяних покупцю збитків.

Згідно п. 6.5. Основного договору сторони домовилися, що у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, до вимог щодо нарахування та стягнення пені, штрафів та інших видів неустойки/штрафних санкцій за цим договором, застосовується трирічний строк позовної давності.

Розрахунок пені від вартості непоставленого товару, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від вартості непоставленого товару за договором у вищевказані періоди у розмірі 294 410, 96 грн грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором поставки № 25/09/01 від 25.10.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по поставці (відвантаженню) товару понад 5 календарних днів всього на загальну суму 1 350 000, 00 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.3.1. Основного договору визначено, що за не поставку (недопотсавку) Товару в строк, визначений в п. 4.2. договору, Продавець зобов'язується сплатити Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості Товару, поставку якого було прострочено. За прострочення поставки більш ніж на 5 (п'ять) календарних днів Продавець, крім пені (додатково) зобов'язується також сплачувати Покупцю штраф в розмірі 100% вартості непоставленого (недопоставленого) Товару. Штраф по даному пункту сплачується Продавцем незалежно від заподіяних покупцю збитків.

Згідно п. 6.5. Основного договору сторони домовилися, що у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України, до вимог щодо нарахування та стягнення пені, штрафів та інших видів неустойки/штрафних санкцій за цим договором, застосовується трирічний строк позовної давності.

Розрахунок штрафу від вартості непоставленого товару, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від вартості непоставленого товару за договором у вищевказані періоди у розмірі 1 350 000, 00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Білоцерківську дослідно-селекційну станцію інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (09175, Київська область, Білоцерківський район, село Мала Вільшанка, вулиця Центральна, будинок 1; ідентифікаційний код 00494427) вчинити дії з поставки Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" (09603, Київська область, Рокитнянський район, селище міського типу Рокитне, вулиця Ентузіастів, будинок 6; ідентифікаційний код 39960896) 450 метричних тонн "пшениці 3 класу" на загальну суму 1 350 000, 00 грн.

3. Стягнути з Білоцерківської дослідно-селекційної станції інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (09175, Київська обл., Білоцерківський район, село Мала Вільшанка, вулиця Центральна, будинок 1; ідентифікаційний код 00494427) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" (09603, Київська обл., Рокитнянський район, селище міського типу Рокитне, вулиця Ентузіастів, будинок 6; ідентифікаційний код 39960896) 294 410 (двісті дев'яносто чотири тисячі чотириста десять) грн 96 (дев'яносто шість) коп. пені, 1 350 000 (один мільйон триста п'ятдесят тисяч) грн 00 (нуль) коп. штрафу та судові витрати 26 266 (двадцять шість тисяч двісті шістдесят шість) грн 16 (шістнадцять) коп. судового збору.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

14 червня 2018 р.