ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 червня 2018 року                                                   Справа № 913/89/18

Провадження №33/913/89/18

За позовом Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, вул. Б.Хмельницького, буд.6, м.Київ, 01001

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз”, вул.Гагаріна, буд.87, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400

про стягнення 64 043 423 грн 24 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Бикова К.А.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу природного газу №16-147 від 12.01.2016 року в розмірі 64 043 423 грн 24 коп., з яких:

- 26 858 427 грн 52 коп. – сума пені;

- 8 553 915 грн 88 коп. - сума нарахованих 3% річних;

- 28 631 079 грн 84 коп. – сума інфляційних нарахувань.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на неналежне виконання відповідачем вказаного договору №16-147 від 12.01.2016 в частині проведення своєчасного розрахунку за поставлений природний газ протягом січня – вересня 2016 року. У зв’язку із допущеним відповідачем простроченням виконання грошового зобов’язання на підставі ст.625 ЦК України та п.7.2 договору позивачем були нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеня.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.03.2018.

Відповідач у відзиві від 07.03.2018 №01-02-36/514 та додаткових письмових поясненнях за вих.№01-02-43/673 від 02.04.2018, запереченнях на відповідь на відзив від 23.04.2018 за вих.№01-02-43/786 (т.1 а.с.58-62; т.2, а.с.100-102; 149-150) посилається на те, що протягом липня 2016 - грудня 2016 між сторонами були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, якими сторони змінили порядок та строки проведення розрахунків за надані послуги, що не було належно враховано позивачем. На виконання укладених протокольних рішень, згідно Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевими бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005, розрахунок за основними спірними зобов’язаннями проводився з позивачем з урахуванням порядку та строків, визначеними спільними протокольними рішеннями про проведення взаєморозрахунків. В іншій частині зобов’язань розрахунок з позивачем проводився безпосередньо відповідачем; було допущено прострочення у розрахунках, однак з об’єктивах причин, оскільки здійснювався за рахунок коштів, перерахованих населенням (кінцевим споживачем), які не вносилися своєчасно. Відповідачем на підставі спільних протокольних рішень було сплачено 471 815 535 грн 00 коп., також здійснювалося перерахування з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що находять за спожитий газ. Загальна сума коштів, які були перераховані становить 325 340 012 грн 21 коп. За таких обставин, відповідач вважає відсутніми підстави для застосування відповідальності передбаченої ст.625 Цивільного кодексу України п.7.2 договору. Враховуючи наданий відповідачем пізніше контррозрахунок, відповідач вважає, що спільні протокольні рішення повинні були враховані позивачем, за зобов’язання, починаючи з січня місяця, а тому за розрахунком відповідача підлягають стягненню пеня в сумі 1274658,29 грн, 3% річних – 256483,58 грн, інфляційні втрати – 798920,69 грн.

Крім того, відповідачем подана заява за вих.№01-02-43/530 від 13.03.2018 про застосування строків позовної давності щодо вимоги про стягнення пені в сумі 26 868 427 грн 52 коп., в якій відповідач просив застосувати строк та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В подальшому позивачем подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій за вих.№01-02-43/672 від 02.04.2018 враховуючи, що основна заборгованість за договором була повністю погашена відповідачем до звернення позивача з позовом до суду та у зв’язку з тим, що відповідач перебуває у складному фінансовому становищі (т.2, а.с.129-130).

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.03.2018 відкладено підготовче засідання на 03.04.2018, у зв’язку з ненаданням позивачем детального розрахунку заявлених до стягнення сум.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти застосування строку позовної давності щодо стягнення пені в сумі 26 868 427 грн 52 коп., посилаючись на п.9.3 договору, відповідно до положень якого строк позовної давності відносно пені, штрафу, інфляційних нарахувань, 3% річних та основного боргу становить 5 років. Зазначає, що борг відповідача перед позивачем було оплачено не лише на підставі спільних протокольних рішень, а й за рахунок власних коштів, не врегульованими спільними протокольними рішеннями. На суми, що були сплачені у порядку спільних протокольних рішень позивач не здійснював нарахування санкцій. В п.6.2 договору встановлено, що відповідач не обмежується в здійсненні розрахунків з позивачем лише рахунками з спеціальним режимом використання. Тому твердження відповідача щодо спеціальних рахунків та неможливості їх оплати є безпідставними.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.04.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 15 днів, до 08.05.2018 включно; відкладено підготовче засідання на 03.05.2018 з огляду на не надання сторонами деталізованих розрахунків/контррозрахунків заявлених до стягнення сум із врахуванням платежів, здійснених на виконання спільних протокольних рішень.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.05.2018 закрито підготовче провадження, призначено справу для розгляду по суті на 08.05.2018.

08.05.2018 судом розпочато розгляд справи по суті та ухвалою відкладено розгляд справи на 04.06.2018 за клопотанням відповідача, у зв’язку з неявкою представників сторін в судове засідання.

В судовому засіданні 04.06.2018 представники сторін надали пояснення та заперечення з приводу предмету та підстав заявлених позовних вимог. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з урахуванням доводів, викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях, вважає, що задоволенню підлягають вимоги частково, пеня в сумі 1274658,29 грн, 3% річних – 256483,58 грн, інфляційні втрати – 798920,69 грн. Також представник підтримав заявлене раніше клопотання про зменшення розміру нарахованої пені на підставі ст.551 ЦК України, ст.233 ГК УКраїни. В судовому засіданні 04.06.2018 на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву до 07.06.2018.

Після оголошеної перерви в судовому засіданні судом продовжено 07.06.2018 розгляд справи, однак сторони не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Оскільки в судове засідання 07.06.2018 представники сторін не прибули, згідно ч.3 ст.222 ГПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Судом враховано належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, а також те, що на адресу суду не надходило обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, наразі відповідачем надано відзив із викладенням власної правової позиції, контррозрахунок, а позивачем надано документи, необхідні для правильного вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки вирішення спору по суті, у судовому засіданні 07.06.2018 постановлено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, надані докази представниками сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі – позивач/продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (далі – відповідач/покупець) 12.01.2016 укладено договір № 16-147-Н купівлі - продажу природного газу (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця у 2016 році природний газ, а покупець, в свою чергу, прийняти та оплатити газ, на умовах договору (а.с.12-17).

Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації побутовим споживачам (п.1.2 договору).

Постачальник передає споживачу з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом 124 700,000 тис. куб.м у тому числі по місяцях: січень 45400,00 тис. куб. м ; лютий 41400,00 тис. куб. м ; березень 37900,00 тис. куб. м (п. 2.1 договору).

Згідно п.3.2 договору, приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов’язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов’язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставною для остаточних розрахунків між сторонами.

У разі, якщо покупець до 15 числа наступного за місяцем поставки газу не надає продавцю акти приймання-передачі природного газу, обсяги фактичного використання у звітному місяці газу продавцем документально не оформлюються (п.3.3 договору).

В п.5.1 договору сторони погодили, що ціни (граничні роздрібні ціни) на природний газ установлюються Кабінетом Міністрів України та на період до 31.03.2016 (включно) становлять:

- у разі використання природного газу для приготування їжі та/або підігріву води-7188,0000 гривень за 1000 куб.м, в тому числі ПДВ 20%;

- у разі використання природного газу для індивідуального опалення або комплексного споживання (індивідуальне опалення, приготування їжі та/або підігрів води): за обсяг, використаний до 1200 куб.м природного газу (включно) на період з 01.10.2015 по 31.03.2016 (включно)- 3600,000 гривень за 1000 ку.м, в тому числі ПДВ 20%; за обсяг, використаний понад 1200 куб.м, природного газу на період з 01.10.2015 по 31.03.2016 (включно)- 7188,000 гривень за 1000 куб.м в тому числі ПДВ 20 %.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання –передачі газу за розрахунковий місяць.

Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використанням продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.

За наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця (п.6.2 договору).

У разі не виконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов’язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 7.2. договору).

Відповідно до п.9.3 строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016 до 31.03.2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. (п. 11.1. договору).

31.03.2016 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору купівлі - продажу природного газу № 16- 147-Н від 12.01.2016, в якій погодили, що продавець передає покупцю з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) газ обсягом до 128 730,000 тис.куб.м. Згідно п.5.4. загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 475 013 693 грн 12 коп. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 570 016 431 грн 74 коп.

Дана угода поширює свою дію на відносини, що склалися фактично між сторонами з 01.01.2016 року.

Додатковою угодою №2 від 31.03.2016 сторони доповнили п.2.1 договору, згідно якого продавець додатково передає покупцю з 01.04.2018 по 30.04.2016 (включно) газ обсягом до 21 900,000 тис.куб.м., внесли зміни до пунктів 3.1., 3.3. щодо порядку передачі газу. Згідно п.5.4. загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 512 152 332 грн 62 коп. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ – 614 582 799 грн 14 коп.

Виклали п.6.1 договору в наступній редакції: оплата планових обсягів газу здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем реалізації газу (а.с.18-19, том-1).

Дана угода набирає чинності з дати її підписання сторонами і поширює свою дію на відносини, що склалися фактично між сторонами з 01.04.2016 року (п.7 угоди).

В пунктах 1-2 додаткової угоди №3 від 30.04.2016 до договору купівлі - продажу природного газу № 16-147-Н від 12.01.2016 сторони погодили, що що продавець додатково передає покупцю з 01.04.2016 по 30.04.2016 (включно) газ обсягом до 160 546,103 тис.куб.м. Ціни (ганичні роздрібні ціни) на природний газ установлюються Кабінетом Міністрів України та на період з 01.05.2016 ціна становить 6 879 грн 00 коп. за 1000 куб. м, в тому числі ПДВ 20 %.

Виклали п.11.1 договору в наступній редакції: договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 30.09.2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків -до їх повного здійснення (а.с.20-21, том-1).

Дана угода набирає чинності з дати її підписання сторонами і поширює свою дію на відносини, що склалися фактично між сторонами з 01.05.2016 року (п.5 угоди).

Додатковою угодою №4 від 27.09.2016 сторони доповнили п.6.1 договору визначивши: оплата вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій може проводитися за процедурою, передбаченою порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Також викладено п.7.2 договору у наступній редакції: у разі не виконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов’язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється продавцем на суми оплат, проведені покупцем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.

Дана угода набирає чинності з дати її підписання сторонами і поширює свою дію на відносини, що склалися фактично між сторонами з 01.08.2016 року (п.8 угоди).

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору позивачем за період з січня 2016 року по вересень 2016 року (включно) поставлено, а відповідачем прийнятно 197 109,109 тис. м3 природного газу на загальну суму 787 789 985 грн 83 коп., що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу:

від 31.01.2016 на суму 161 164 030 грн 26 коп. (а.с.34, т.1);

від 29.02.2016 на суму 158 854 786 грн 78 коп. (а.с.35, т.1);

від 31.03.2016 на суму 157 476 990 грн 11 коп. (а.с.36, т.1);

від 30.04.2016 на суму 115 388 462 грн 29 коп. (а.с.37, т.1);

від 31.05.2016 на суму 49 597 751 грн 47 коп. (а.с.38, т.1);

від 30.06.2016 на суму 31 535 711 грн 96 коп. (а.с.39, т.1);

від 31.07.2016 на суму 29 180 980 грн 28 коп. (а.с.40, т.1);

від 31.08.2016 на суму 30 163 895 грн 76 коп. (а.с.41, т.1);

від 30.09.2016 на суму 54 427 376 грн 92 коп. (а.с.42, т.1).

Вищезазначені акти підписані представниками сторін без зауважень, підписи яких скріплені відтисками печаток підприємств.

З долучених до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що між Головним управління Державної казначейської служби України у Луганській області, Департаментом фінансів Луганської області державної адміністрації, Управліннями фінансів різних райдержадміністрацій Луганської області, Управліннями соціального захисту населення різних райдержадміністрацій Луганської області, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» та ПАТ “НАК "Нафтогаз України" з метою погашення заборгованості за природний газ 2016 року за договором № 16-147-Н від 12.01.2016, а саме організації проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20 із відповідними змінами, укладені (підписані) наступні Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального Фонду Державного бюджету України (т.1, а.с.80-250; т.2 а.с. 1-73) :

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2052 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 144 від 28.07.2016 року на суму - 1 313 467 грн 00 коп.

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2054 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 146 від 28.07.2016 року на суму - 234 849 грн 00 коп.

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2053 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 145 від 28.07.2016 року на суму - 8 520 грн 00 коп..;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2050 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 142 від 28.07.2016 року на суму — 1 453 852,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2051 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 143 від 28.07.2016 року на суму — 103 552,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2049 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 141 від 28.07.2016 року на суму — 170 172,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2048 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 140 від 28.07.2016 року на суму — 10 486 019,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2047 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 139 від 28.07.2016 року на суму — 6 349 743,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2046 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від22.07.2016 року та платіжне доручення № 138 від 28.07.2016 року на суму — 1 308 435,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2045 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 137 від 28.07.2016 року на суму — 1 883 594,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2044 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 136 від 02.09.2016 року на суму — 10 085 553,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2039 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 127 від 02.09.2016 року на суму — 19 352 584,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2040 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 124 від 03.10.2016 року на суму — 49 477 396,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2042 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 134 від 02.09.2016 року на суму — 1 022 872,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2055 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 147 від 02.09.2016 року на суму — 3 575 824,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2043 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року та платіжне доручення № 135 від 02.09.2016 року на суму — 999 547,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та, теплопостачання № 2041 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 22.07.2016 року; платіжне доручення № 126 від 03.10.2016 року на суму — 44 718 488,00 грн. та платіжне доручення № 125 від 03.10.2016 року на суму — 8 474 006,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2064 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 128 від 28.07.2016 року на суму — 7 526 996,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2063 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 133 від 28.07.2016 року на суму — 2 669 167,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2066 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 130 від 28.07.2016 року на суму — 3 198 078,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2067 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 132 від 28.07.2016 року на суму — 782 910,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2065 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 129 від 03.10.2016 року на суму — 22 001 478,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2068 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 26.07.2016 року та платіжне доручення № 131 від 03.10.2016 року на суму — 20 174 032,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2420 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 159 від 26.12.2016 року на суму — 1 142 378,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2417 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 155 від 26.12.2016 року на суму — 1 108 923,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2418 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 157 від 26.12.2016 року на суму —- 2 456 792,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2419 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 158 від 26.12.2016 року на суму — 1 387 103,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2410 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 153 від 26.12.2016 року на суму — 1 484 493,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплбпостачання № 2411 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 151 від 26.12.2016 року на суму — 3 022 088,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2412 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 154 від 30.09.2016 року на суму — 2 599 390,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2421 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 160 від 01.11.2016 року на суму — 941 365,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та

теплопостачання № 2415 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 150 від 01.11.2016 року на суму — 2 369 095,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та

теплопостачання № 2416 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 152 від 01.11.2016 року на суму — 2 964 459,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2414 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 20.09.2016 року та платіжне доручення № 149 від 01.11.2016 року на суму — 2 584 742,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2771 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 163 від 26.12.2016 року на суму — 8 199 661,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2775 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 167 від 26.12.2016 року на суму — 7 210 377,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2776 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 168 від 26.12.2016 року на суму — 1 392 463,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2784 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 176 від 26.12.2017 року на суму — 4 598 319, 00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ тa теплопостачання № 2774 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 166 від 26.12.2016 року на суму — 27 139 210,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2778 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 170 від 26.12.2016 року на суму — 48 489 416,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2770 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 162 від 26.12.2016 року на суму — 24 172 779,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ тй теплопостачання № 2772 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 164 від 26.12.2016 року на суму — 16 887 296,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2773 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 165 від 26.12.2016 року на суму — 17 644 487,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2779 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 171 від 26.12.2016 року на суму — 18 296 909,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2780 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 172 від 26.12.2016 року на суму — 33 172 832,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2781 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 173 від 26.12.2016 року на суму — 8 085 535,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2782 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 174 від 26.12.2016 року на суму — 19 983 883,00 грн.;

- сцільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2783 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 175 від 26.12.2016 року на суму — 608 713,00 грн.;

- спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання № 2777 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України від 16.11.2016 року та платіжне доручення № 169 від 26.12.2016 року на суму — 1 944 013,00 грн.

Спільні протокольні рішення підписані уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені відтисками печаток всіх сторін.

Пунктом 5.2. Спільних протокольних рішень передбачено, що вони набирають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями.

Згідно п. 5.3. Спільних протокольних рішень сторони визначили, що спільні протокольні рішення є чинними лише у разі проведення відповідного фінансування.

Звертаючись до суду із відповідним позовом, позивач стверджує, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого у січні - вересні 2016 року природного газу виконував несвоєчасно, з порушенням встановленого п.6.1 договору строку, в звязку з чим у відповідності до умов договору (п.7.2 договору, п.1, 4 додаткової угоди №4 від 27.09.2016) та вимог чинного законодавства (ст. 625 ЦК України) відповідачу за несвоєчасно проведені розрахунки нараховані: пеня в сумі 26 858 427 грн 52 коп., 8 553 915 грн 88 коп. - 3% річних, 28 631 079 грн 84 коп. – інфляційних нарахувань, які позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач заперечує проти правильності нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, зазначаючи що позивачем не правильно були враховані у розрахунках умови укладених між сторонами спільних протокольних рішень (заборгованість за рахунок коштів, виділених на підставі спільних протокольних рішень, має погашатися за зобов’язаннями, починаючи з січня 2016 року; умовами укладених між сторонами спільними протокольними рішеннями були змінені порядок та строки проведення розрахунків; оскільки умови додаткової угоди №4 щодо незмінності строків та умов розрахунків протирічить умовам укладених спільних протокольних рішень, її умови не підлягають застосуванню, і відповідно на заборгованість, яка була погашена державою за рахунок виділених субвенцій згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20 із відповідними змінами, не підлягають нарахуванню 3% річних, інфляційні та пеня.

Надаючи юридичну оцінку спірних правовідносинам сторін, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 16-147-Н від 12.01.2016 є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Як передбачено ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господасрького кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідальність за порушення грошового зобовязання встановлена ст. 625 ЦК України відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать про належне виконання позивачем зобов’язань за договором, поставку газу протягом січня - вересня 2016 року в обсязі 197 109,109 тис. м3 природного газу на загальну суму 787 789985 грн 83 коп. Однак, відповідачем було допущено прострочення у виконанні зобов’язань перед позивачем в частині злдійснення своєчасного та повного розрахунку за договором.

Так, частина заборгованості на загальну суму 468 799 678 грн 62 коп. за поставлений позивачем протягом січня – вересня 2016 року газ на суму 787 789 985 грн 83 коп. за договором купівлі - продажу природного газу № 16- 147-Н від 12.01.2016, була погашена відповідачем за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, у відповідності до укладених спільних протокольних рішень. Зазначене підтверджується даними наявних в матеріалах справи спільних протокольних рішень, а також копіями платіжних доручень, долучених відповідачем на підтвердження належного та своєчасного виконання умов протокольних рішень (т.1, а.с.80-250; т.2 а.с. 1-73).

Інша частина заборгованості в сумі 318 990 307 грн 21 коп. була погашена відповідачем самостійно за рахунок здійснених часткових оплат, що було враховано також позивачем у розрахунку (т.2, а.с. 163-174) та підтверджується даними довідки позивача про формування сальдо заборгованості за підприємством відповідача, випискою щодо здійснених операцій за підприємством відповідача за період з 01.01.2016 по 31.10.2017 (т.1, а.с.43, 44-48).

Натомість як вбачається в додаткових поясненнях за вих.№01-02-43/673 від 02.04.2018 (т.1 а.с.100-102), відповідач зазначав про те, що на підставі спільних протокольних рішень нимбуло сплачено 471 815 535 грн 00 коп., а з поточних рахунків із спеціальним режимом використання – перераховано позивачу - 325 340 012 грн 21 коп.

Разом з тим, суд не може прийняти до уваги вказані доводи відповідача з огляду на те, що на підтвердження зазначеного в порушення вимог ст.ст.73-74, 76-77 ГПК України останнім належних доказів не надано, даних наведених позивачем не спростовано.

Також судом враховується те, що відповідачем неодноразово змінювалися позиції з приводу вказаних даних, допускалися помилки та неточності в розрахунках. Натомість наведені позивачем дані та враховані в розрахунках щодо сум здійснених часткових оплат відповідачем за спірний період та сум, які були виділені на виконання спільних протокольних рішень підтверджуються вказаними вище доказами.

Крім того, суд не може погодитися із доводами відповідача щодо неправильності врахування позивачем здійснених оплат за спільними протокольними рішеннями, зокрема здійснення їх врахування лише починаючи з зобов’язань лютого 2016 року, а не з січня 2016 року.

Зокрема, в п.6.4 договору сторони погодили, що в платіжних дорученнях покупець повинен обов’язково зазначити номер договору, дату його підписання та призначення платежу. За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Даними виписки щодо здійснених операцій за підприємством відповідача за період з 01.01.2016 по 31.10.2017 (т.1, а.с. 44-48), підтверджуються проведені відповідачем часткові оплати за зобов’язаннями січня 2016 року, які здійснювалися посинаючи з 02.02.2016 по 29.06.2016, та були правильно зараховані позивачем, враховуючи положення п.п. 6.1. -6.2., 6.4. щодо порядку проведення розрахунків за договором.

Натомість перші виплати на виконання укладених спільних протокольних рішень, як вбачається з наданих документів, відбулися починаючи лише з серпня 2016 року, а тому обгрунтовано були враховані відповідачем зокрема за зобов’язаннями лютого 2016 року (враховуючи період прострочення, здійснені відповідачем часткові оплати самостійно та дати здійснених казначейством оплат на виконання спільних протокольних рішень).

Крім того, самі протокольні рішення не містять конкретного визначення призначення платежів з конкретизацією – за заборгованість певного місяця. Метою укладення протокольних рішень є відшкодування заборгованості, проведення розрахунків між сторонами за договором купівлі - продажу природного газу № 16-147-Н від 12.01.2016.

За вказаних обставин, судом також визнаються обгрунтованими здійснені позивачем врахування в розрахунку надходження сум, сплачених на виконання спільних протокольних рішень за зобов’язаннями лютого – вересня 2016 року, зокрема враховуючи дати здійснених відповідачем платежів самостійно, а також дати внесених коштів саме на виконання протокольних рішень (т.2, а.с. 163-173).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 28 631 079 грн 84 коп. та 3% річних на загальну суму 8 553 915 грн 88 коп., які зокрема нараховані на суму боргу, яка була сплачена за рахунок укладених між сторонами спільних протокольних рішень (т.2, а.с.163-173).

Наразі позивач на обґрунтування правильності наведеного розрахунку посилається на положення укладеної між сторонами додаткової угоди №4 від 27.09.2016, якою сторони доповнили п.6.1 договору визначивши: оплата вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій може проводитися за процедурою, передбаченою порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

Однак, перевіряючи правильність наведених позивачем розрахунків, суд дійшов висновку щодо помилковості позиції позивача в частині нарахування 3% річних та інфляційних без урахування умов, укладених між сторонами спільних протокольних рішень, враховуючи наступне.

Як вже зазначалося вище, укладені між сторонами протягом липня – листопада 2016 року спільні проткольні рішення були належно профінансовані, на їх виконання позивачу було перераховано 468 799 678 грн 62 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Статтею 7 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 12 Господарського процесуального кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб'єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб'єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується, зокрема ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» із відповідними змінами (далі - Порядок).

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

З наведеного вбачається адміністративно-правове регулювання відносин щодо механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема, на оплату природного газу.

Отже, запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу (надалі - ПЕК), визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов'язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, як вірно вказує скаржник, державою офіційно визнається неможливість підприємств ПЕК забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (в залежності від рівня отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами ПЕК, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює цим самим характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, зокрема постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20.

Незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови, чи навпаки.

Тому, при визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми того чи іншого законодавства, слід виходити з величини компенсації, яку буде перераховано за рахунок державного бюджету.

З огляду на це, оформлення та підписання документів, зокрема спільних протокольних рішень, слід вважати лише елементами оформлення розрахунків за рахунок коштів субвенцій з державного бюджету, процедурою реалізації права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. Дані документи є вторинними та похідними від факту надання відповідних пільг та субсидій певним категоріям юридичних та фізичних осіб, оскільки правовідносини, що регулюються нормами відповідного законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і з цього ж моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування.

За таких обставин, сторони, підписавши вказані вище спільні протокольні рішення тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений за договором. Отже, для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов'язання, встановлених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, позивачем здійснено нарахування за зобов’язаннями лютого – вересня 2016 року на суму заборгованості, частина якої погашена саме за рахунок укладених між сторонами спільних протокольних рішень, що суперечить вищенаведеному, меті та змісту укладених протокольних рішень.

За таких обставин суд не може прийняти до уваги положення додаткової угоди №4 від 27.09.2016 до договору, на яке посилається позивач, а саме доповнення до п.6.1 договору наступними абзацами: «оплата вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій може проводитися за процедурою, передбаченою порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20. Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором».

Наразі зазначені умови суперечать нормам Бюджетного законодавства, суті взаємовідносин сторін за укладеними спільними протокольними рішеннями щодо проведення розрахунків за поставлений природний газ для використання побутовими споживачами (населенням) за рахунок субвенцій з державного бюджету України на фінансування пільг та субсидій.

Тим більше, як вбачається з матеріалів справи, відповідна додаткова угода №4 була укладена сторонами 27.09.2016, із погодженням набрання дії з 01.08.2016. Натомість відповідні протокольні рішення укладалися сторонами як до укладення додаткової угоди №4, так і після (протягом липня - грудня 2016 року).

І враховуючи зазначене вище, сторони (і зокрема позивач), підписавши спільні протокольні рішення, погодилися з тим, що між ними встановлюється інший, а не той, що був врегульований договором, порядок розрахунків.

Постановою Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20 та Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 03.08.2015 №493/688, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19.08.2015 за №1007/27452, не передбачено додаткової відповідальності крім відповідальності визначеної у п 4 названих вище спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків.

Тобто відповідальність встановлена лише за недотримання вимог постанови Уряду та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за спільними рішеннями.

Відповідної правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду у справі №904/1858/16 від 14.02.2018, справі №926/2733/16 від 22.05.2018, та Львівського апеляційного господарського суду у справі №921/574/17-г/5 від 28.02.2018, Київського апеляційного господарського суду у справі №910/22923/17 від 21.05.2018.

Враховуючи вищевикладене, з приводу заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов’язання. Так, за цією нормою Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

За приписами п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань” №14 від 17.12.2013, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої наказом Держкомстату від 23.12.2011 № 386, інфляція – це зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Як зазначено у Методологічних положеннях щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на споживчі товари (послуги) і розрахунків індексів споживчих цін, затверджених Наказом Держстату України 01.07.2013 № 190 (зі змінами, затвердженими наказами Держстату від 28.11.2014 № 371 та від 05.11.2015 № 315) (далі – Методологічні положення), індекс споживчих цін є показником, який характеризує рівень інфляції.

Законодавчо визначено, що звітним періодом встановлення індексу інфляції є місяць. Отже, найменший період визначенні індексу інфляції – місяць, і обрахування знецінення боргу можливе лише тоді, коли таке знецінення відбувалось протягом місяця, а не іншої меншої кількості календарних днів.

Перевіривши правильність розрахунку інфляційних втрат (т.2, а.с.163-173), суд зазначає, що окрім зазначеної вище помилки в розрахунку (здійснення нарахування інфляційних та 3% річних на суми боргу, яка була погашена за рахунок коштів, виділених на виконання спільних протокольних рішень), позивачем також здійснюється подвійне нарахування інфляційних, не на суму боргу, а на суму боргу з урахуванням інфляційних нарахувань за попередній період, що є помилковим (зокрема за зобов’язаннями січня 2016 року).

Також, як вбачється з розрахунку, позивач застосовує коефіцієнт індексу інфляції березня 2016 року не до суми боргу, що існувала станом на кінець лютого 2016 року 117 060 568, 82 грн (з урахуванням виникнення дати прострочення), а на меньшу суму боргу, сформовану на кінець березня 2016 року - 71069861,15 грн, що наразі є правом останнього, та не порушує прав відповідача, оскільки застосовуються в розрахунку меньші суми.

Разом з тим, суд зауважує про те, що такий принцип застосовується позивачем в розрахунку інфляційних і по зобов’язанням інших місяців, та з огляду на існування відповідних сум боргу, до яких застосовується позивачем відповідні індекси інфляції, це не впливає на правильність визначення бази для нарахування інфляційцних.

З огляду на виявлені помилки в розрахунку інфляційних втрат, суд вважає за необхідне навести правильний розрахунок інфляційних, зроблений за допомогою інформаційно-правової програми “Законодавство”:

Вартість спожитого

природн газу

Сума боргу, грн.

Період нарахування

Загальний індекс інфляції

Інфляційні втрати, грн.

161164030,26

січень 21,15

березень 2016

101,00

710698,61

31515688,84

квітень 2016

103,50

1103049,11

1725545,51

травень 2016

100,10

1725,55

1 815 473,27

158854786,78

лютий 21,06

квітень2016 – тавень 2016

103,60

2620621,27

54 910848,81

червень 2016

99,80

-109821,70

36381207,17

липень 2016

99,90

-36381,21

19050849,88

серпень 2016

99,70

-57152,55

934071,08

вересень 2016

101,80

16813,28

2 434 079,09

157476900,11

березень 26,83

травень 2016- вересень 2016

101,29

300292,32

2243313,84

жовтень 2016

102,80

62812,79

363 105,11

115388462,29

квітень 29,06

червень 2016- жовтень 2016

104,02

2488653,69

24161174,28

листопад 2016

101,80

434901,14

2 923 554,83

Всього:

7 536 212 грн 30 коп.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача обґрунтовано підлягають стягненню інфляційні втрати, нараховані за зобов’язаннями січня - квітня 2016 року на загальну суму 7 536 212 грн 30 коп.

З огляду на те, що борг за зобов’язаннями травня – вересня 2016 року був погашений за рахунок своєчасно профінансованих спільних протокольних рішень, інфляційні втрати на ці суми згідно ст.625 ЦК України не підлягають нарахуванню.

Перевіривши правильність розрахунку заявлених позивачем до стягнення сум 3% річних за зобов’язаннями січня - вересня 2016 року на загальну суму 8 553 915 грн 88 коп. суд також зазначає про наявність помилок, а саме здійснення розрахунку без урахування проведених оплат за спільними протокольними рішеннями, зокрема за зобов’язаннями лютого – вересня 2016 року (т.2, а.с.163-173).

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає за необхідне навести правильний розрахунок 3% річних, зроблений за допомогою інформаційно-правової системи “Законодавство” із правильним визначенням суми боргу, здійснених відповідачем часткових оплат та погашених сум за протокольними рішеннями:

Сума боргу за забов’язаннями лютого 2016, грн

Період нарахуваня 3% річних

Дата та сума оплати

Кількість днів

прострочення

Сума 3% річних, грн

72724331,06

25.03.2016- 28.06.2016

0

96

572257,03

56709860,31

29.06.2016- 29.06.20,75

29.06.2016

1

4648,35

54910848,81

30.06.2016- 30.06.2,50

30.06.2016

1

4500,89

53786157,24

01.07.2016-06.07.2,57

01.07.2016

6

26452,21

49840396,82

07.07.2016-

07.07.2,42

07.07.2016

1

4085,28

49116253,19

08.07.2016-

10.07.2016

724143,63

08.07.2016

3

12077,76

48242237,75

11.07.2016-

12.07.2016

874015,44

11.07.2016

2

7908,56

46065590,94

13.07.2016-

13.07.2,81

13.07.2016

1

3775,87

45074423,63

14.07.2016-

14.07.2016

991167,31

14.07.2016

1

3694,62

44530133,41

15.07.2016-

17.07.2016

544290,22

15.07.2016

3

10950,03

43545733,41

18.07.2016-

18.07.2016

984400,00

18.07.2016

1

3569,32

42558534,07

19.07.2016-

19.07.2016

987199,34

19.07.2016

1

3488,40

41713320,09

20.07.2016-

20.07.2016

845213,98

20.07.2016

1

3419,12

40899277,70

21.07.2016-

21.07.2016

814042,39

21.07.2016

1

3352,40

40143972,16

22.07.2016-

24.07.2016

755305,54

22.07.2016

3

9871,47

38364602,84

25.07.2016-

26.07.2,32

25.07.2016

2

6289,28

37664855,19

27.07.2016-

27.07.2016

699747,65

27.07.2016

1

3087,28

36967742,25

28.07.2016-

28.07.2016

697112,94

28.07.2016

1

3030,14

36381207,17

29.07.2016-

31.07.2016

586535,08

29.07.2016

3

8946,20

35659103,90

01.08.2016-

01.08.2016

722103,27

01.08.2016

1

2922,88

34817045,84

02.08.2016-

02.08.2016

842058,06

02.08.2016

1

2853,86

34253537,52

03.08.2016-

03.08.2016

563508,32

03.08.2016

1

2807,67

33720270,32

04.08.2016-

04.08.2016

533267,20

04.08.2016

1

2763,96

33162342,88

05.08.2016-

07.08.2016

557927,44

05.08.2016

3

8154,67

32632427,55

08.08.2016-

08.08.2016

529915,33

08.08.2016

1

2674,79

31484306,10

09.08.2016-

09.08.2,45

09.08.2016

1

2580,68

30617947,25

10.08.2016-

10.08.2016

866358,85

10.08.2016

1

2509,67

29848736,92

11.08.2016-

11.08.2016

769210,33

11.08.2016

1

2446,62

29118635,15

12.08.2016-

14.08.2016

730101,77

12.08.2016

3

7160,32

28416396,77

15.08.2016-

15.08.2016

702238,38

15.08.2016

1

2329,21

27376835,94

16.08.2016-

16.08.2,83

16.08.2016

1

2244,00

26598503,72

17.08.2016-

17.08.2016

778332,22

17.08.2016

1

2180,21

25572378,59

18.08.2016-

18.08.2,13

18.08.2016

1

2096,10

24809904,69

19.08.2016-

21.08.2016

762473,90

19.08.2016

3

6100,80

24042994,97

22.08.2016-

22.08.2016

766909,72

22.08.2016

1

1970,74

23148934,67

23.08.2016-

24.08.2016

894060,30

23.08.2016

2

3794,91

22264982,44

25.08.2016-

25.08.2016

883952,23

25.08.2016

1

1825,00

21637948,35

26.08.2016-

28.08.2016

627034,09

26.08.2016

3

5320,81

20744597,33

29.08.2016-

29.08.2016

893351,02

29.08.2016

1

1700,38

19784582,19

30.08.2016-

30.08.2016

960015,14

30.08.2016

1

1621,69

19050849,88

31.08.2016-

31.08.2016

733732,31

31.08.2016

1

1561,55

18268637,47

01.09.2016-

01.09.2016

782212,41

01.09.2016

1

1497,43

17657527,87

02.09.2016-

04.09.2016

611109,60

02.09.2016

3

4342,01

17114262,36

05.09.2016-

05.09.2016

543265,51

05.09.2016

1

1402,81

16234294,67

06.09.2016-

06.09.2016

879967,69

06.09.2016

1

1330,68

15509625,56

07.09.2016-

07.09.2016

724669,11

07.09.2016

1

1271,28

14666484,40

08.09.2016-

08.09.2016

843141,16

08.09.2016

1

1202,17

13823726,22

09.09.2016-

11.09.2016

842758,18

09.09.2016

3

3399,28

13036129,88

12.09.2016-

12.09.2016

787596,34

12.09.2016

1

1068,54

11873520,10

13.09.2016-

13.09.2,78

13.09.2016

1

973,24

11039504,96

14.09.2016-

14.09.2016

834015,14

14.09.2016

1

904,88

9987782,39

15.09.2016-

15.09.2,57

15.09.2016

1

818,67

9266174,48

16.09.2016-

18.09.2016

721607,91

16.09.2016

3

2278,57

8422633,91

19.09.2016-

19.09.2016

843540,57

19.09.2016

1

690,38

7489752,17

20.09.2016-

20.09.2016

932881,74

20.09.2016

1

613,91

6523012,97

21.09.2016-

21.09.2016

966739,20

21.09.2016

1

534,67

5846537,15

22.09.2016-

22.09.2016

676475,82

22.09.2016

1

479,22

5137849,44

23.09.2016-

24.09.2016

708687,71

23.09.2016

2

842,27

5137849,44

25.09.2016-

25.09.2016

0

1

421,14

4451545,73

26.09.2016-

26.09.2016

686303,71

26.09.2016

1

364,88

3380507,22

27.09.2016-

27.09.2,51

27.09.2016

1

277,09

2555453,45

28.09.2016-

28.09.2016

825053,77

28.09.2016

1

209,46

1619001,25

29.09.2016-

29.09.2016

936452,20

29.09.2016

1

132,71

934071,08

30.09.2016-

02.10.2016

684930,17

30.09.2016

934071,08

03.10.2016

3

229,69

790309 грн 71 коп.

Сума боргу за забов’язаннями березня 2016, грн.

Період нарахуваня 3% річних

Дата та сума оплати

Кількість днів

прострочення

Сума 3% річних, грн

23251266,83

26.04.2016-

19.10.2016

0

177

337333,95

10085443,65

20.10.2016-

20.10.23,18

20.10.2016

1

826,68

8993947,44

21.10.2016-

23.10.2,21

21.10.2016

3

2211,63

8128989,64

24.10.2016-

24.10.2016

864957,80

24.10.2016

1

666,31

6786783,89

25.10.2016-

25.10.2,75

25.10.2016

1

556,29

5760319,48

26.10.2016-

26.10.2,41

26.10.2016

1

472,16

4579005,40

27.10.2016-

27.10.2,08

27.10.2016

1

375,33

3415278,89

28.10.2016-

30.10.2,51

28.10.2016

3

839,82

2243313,84

31.10.2016-

31.10.2,05

31.10.2016

1

183,88

524254,98

01.11.2016-

21.11.2,86

01.11.2016

524254,98

22.11.2016

21

902,41

344368 грн 45 коп.

Сума боргу за забов’язаннями квітня 2016, грн

Період нарахуваня 3% річних

Дата та сума оплати

Кількість днів

прострочення

Сума 3% річних, грн

61850679,06

26.05.2016-

21.11.2016

0

180

912551,00

34409165,89

22.11.2016-

22.11.23,17

22.11.2016

1

2820,42

33124542,67

23.11.2016-

23.11.2,22

23.11.2016

1

2715,13

31839064,39

24.11.2016-

24.11.2,28

24.11.2016

1

2609,76

30497096,54

25.11.2016-

25.11.2,85

25.11.2016

1

2499,76

30497096,54

26.11.2016-

27.11.2016

0

2

4999,52

28800379,56

28.11.2016-

28.11.2,98

28.11.2016

1

2360,69

26441989,34

29.11.2016-

29.11.2,22

29.11.2016

1

2167,38

24161174,28

30.11.2016-

30.11.2,06

30.11.2016

1

1980,42

21254758,67

01.12.2016-

01.12.2,61

01.12.2016

1

1742,19

19589568,20

02.12.2016-

04.12.2,47

02.12.2016

3

4817,11

16735307,84

05.12.2016-

05.12.2,36

05.12.2016

1

1371,75

13896374,87

06.12.2016-

06.12.2,97

06.12.2016

1

1139,05

10822647,56

07.12.2016-

07.12.2,31

07.12.2016

1

887,10

7700020,93

08.12.2016-

08.12.2,63

08.12.2016

1

631,15

5387372,78

09.12.2016-

11.12.2,15

09.12.2016

3

1324,76

2572646,62

12.12.2016-

12.12.2,16

12.12.2,62

13.12.2016

1

210,87

946828 грн 06 коп.

Всього:

2573282 грн 28 коп.

За розрахунком суду, обгрунтовано заявлена до стягнення сума 3% річних за зобов’язаннями січня – квітня 2016 року складає саме 2 573 282 грн 28 коп. (491776,06 + 790309,71 + 344368,45 + 946828,06). В іншій частині вимог слід відмовити.

З огляду на те, що борг за зобов’язаннями травня – вересня 2016 року був погашений за рахунок своєчасно профінансованих спільних протокольних рішень, 3% річних на ці суми згідно ст.625 ЦК України не підлягають нарахуванню.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 26 858 427 грн 52 коп. суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховано пеню за зобов’язаннями січня – квітня 2016 року, враховуючи укладені між сторонами спільні протокольні рішення, здійснені по ним оплати, а також умови п.7.2. договору (щодо подвійного розміру облікової ставки НБУ), п.7.2. додаткової угоди №4 від 27.09.2016 (щодо розміру однієї облікової ставки НБУ, та не здійснення нарахування пені на суму побгу, погашену на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20).

Стаття 216 Господарського кодексу України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно положень ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Враховуючи положення п.6.1 договору та внесених змін додатковою угодою №2 від 31.03.2016, позивачем правильно визначено дату виникнення прострочення за зобов’язаннями січня – квітня 2016 року в наведеному розрахунку пені (т.2, а.с.163-173).

Крім того, відповідно до п.9.3 договору, сторонами було погоджено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

Враховуючи зазначене, подана відповідачем первісно заява за вих.№01-02-43/530 від 13.03.2018 про застосування строку позовної давності до нарахованої позивачем пені та відмову в позові в цій частині вимог, не підлягає задоволенню та до уваги судом не приймається.

Судом було перевірено розрахунок пені, наведений позивачем (т.2, а.с.163-173), за допомогою інформаційно-правової програми “Законодавство”, який визнається судом арефмитично вірним за зобов’язаннями січня – березня 2016 року (правильно обрахованим з урахуванням спільних протокольних рішень, дати виникнення прострочення (з 25-го /з 26-го числа), періодів нарахування, застосованої подвійної облікової ставки НБУ, її зміни в пордальшому на одну облікову ставку).

Натомість за зобов’язаннями квітня 2016 року позивачем допущено помилку в розрахунку, а саме у застосуванні в період з 29.07.2016 по 31.08.2016 подвійної облікової ставки НБУ, тоді як з 01.08.2016 підлягає застосуванню одна облікова ставка згідно ч.4 додаткової угоди №4 від 27.09.2016.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає за необхідне навести правильний розрахунок пені за зобов’язаннями квітня 2016 року, зроблений за допомогою інформаційно-правової системи “Законодавство”:

Сума боргу за забов’язаннями

квітня 2016, грн

Період нарахуваня пені

Дата та сума оплати

Кількість днів

прострочення

Сума пені, грн

61850679,06

26.05.2016-

26.05.2016

0

1

64216,55

27.05.2016-

23.06.2016

0

28

1703428,54

24.06.2016-

28.07.2016

0

35

1951845,20

29.07.2016-

31.07.2016

01.08.2016-

31.08.2016

2 облікові ставки

НБУ

1 облікова ставка

3

31

157161,56

812001,40

969162,96

01.09.2016-

15.09.2018

0

15

392903,90

16.09.2016-

27.10.2016

0

42

1064642,84

28.10.2016-

21.11.2016

0

25

591468,24

34409165,89

22.11.2016-

22.11.23,17

22.11.2016

1

13161,98

33124542,67

23.11.2016-

23.11.2,22

23.11.2016

1

12670,59

31839064,39

24.11.2016-

24.11.2,28

24.11.2016

1

12178,88

30497096,54

25.11.2016-

25.11.2,85

25.11.2016

1

11665,56

Всього:

6 787345 грн 24 коп.

За таких обставин, сума обгрунтовано нарахованої пені складає 26 046 426 грн 13 коп. (за зобов’язаннями січня 2016 – 7 028 170 грн 45 коп., лютого 2016 – 9 251 104 грн 55 коп., березня 2016 - 2 979 805 грн 89 коп., квітня 2016 - 6 787345 грн 24 коп.).

Разом з тим, відповідачем подано клопотання за вих.№01-02-43/672 від 02.04.2018 про зменшення розміру штрафних санкцій, в якому останній просить максимально зменшити розмір пені, нарахованої позивачем, враховуючи доводи, викладені у клопотанні (т.2, а.с.129-132).

Розглянувши подане клопотання відповідача, суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту ст.233 Господарського кодексу України, ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд враховує, що наданими документами на обґрунтування заявленого клопотання, відповідачем підтверджено складнощі в господарській діяльності підприємства з урахуванням вимушеного переміщення підприємства з зони проведення антитерористичної операції, яка триває, що підтверджується даними наданих копій балансу (звіту про фінансові результати) станом на 31.12.2017, звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік.

Суд звертає увагу на те, що відповідач займає монопольне становище на ринку надання послуг з розподілення природного газу для споживачів Луганської області та має стратегічне значення для бюджету України (згідно даних зведеного переліку суб’єктів природних монополій).

Однак, на даний час підприємство знаходиться у складному фінансовому стані, у зв’язку із проведенням антитероростичної операції на Сході країни, з квітня 2014 року не може належним чином виконувати договірні зобов’язання. У зв’язку з дією незаконних озброєних воєнізованих формувань на території Луганської області відповідач був обмежений в праві володіння, користування належного йому майна, що знаходиться на окупованій території, втратив основні засоби, зазначене також призвело до обмеження виробничо-господарської діяльності на відповідних територіях та отримання відповідного прибутку.

Крім того, відповідач в поясненнях посилається на значне зростання заборгованості населення, як кінцевого споживача за спожитий природний газ, допущення значної заборгованості та несвоєчасного проведення розрахунків. Також обґрунтовуючи скрутне становище, відповідач зауважує про встановлення протягом 2014-2016 років НКРЕ КП відповідних тарифів на розподіл природного газу, які не є економічно обґрунтованими та не дозволяють підприємству здійснювати своєчасне погашення заборгованості за укладеними договорами з позивачем.

Вирішуючи заявлене клопотання, судом приймається до уваги розмір заявлених позивачем штрафних санкцій в порівнянні з понесеними збитками, а також те, що відповідач повністю розрахувався з позивачем за поставлений газ на час подання позову, прострочення у розрахунках не тривало значний час та не сприяло понесенню позивачем збитків, а втрати кредитора у зв’язку із допущеним простроченням також компенсуються за рахунок присуджених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних.

Крім того, як вже зазначалося, держава взяла на себе бюджетне зобов'язання щодо відшкодування частини витрат відповідача, пов'язаних з газопостачанням населення, з метою погашення більшої частини заборгованості відповідача за договором купівлі - продажу природного газу № 16-147-Н від 12.01.2016, що було своєчасно виконано у відповідності до укладених спільних протокольних рішень.

Враховуючи загальні засади законодавства, встановлені у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені, реалізувати своє право на зменшення розміру штрафних санкцій, застосованих позивачем, на 50%, тобто до 13 023 213 грн 07 коп.

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим, який підлягає задоволенню частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня в сумі 13 023 213 грн 07 коп., 3% річних в сумі 2 573 282 грн 28 коп., втрати від інфляції в сумі 7 536 212 грн 30 коп.

Також згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 348 159 грн 97 коп. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” про стягнення 64 043 423 грн 24 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Луганськгаз” (вул.Гагаріна, буд.87, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150) на користь Публічного акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України” (вул. Б.Хмельницького, буд.6, м.Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720) пеню в сумі 13 023 213 грн 07 коп., 3% річних в сумі 2 573 282 грн 28 коп., втрати від інфляції в сумі 7 536 212 грн 30 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 348 159 грн 97 коп.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 15.06.2018.

Суддя                                                                                                     О.В. Драгнєвіч