ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2018 Справа № 905/343/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Нарожній М.С.,

у справі за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ,

до відповідача Публічного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз", м.Маріуполь,

про стягнення 727 929,40 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: представник не з'явився.

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз", про стягнення боргу у сумі 727929,40 грн. за угодою №14/05-213 від 05.03.2005р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов угоди №14/05-213 про розрахунки від 05.03.2005 року, в частині проведення розрахунків, у зв'язку з чим заборгованість в сумі 727929,40грн. залишилась непогашеною.

Як на правову підставу позивач посилається на ст.202 ГК України, ст.612 ЦК України.

Відповідач у відзиві від 16.03.2018р. №02-юр просив відмовити в задоволенні позову. Повідомив, що відповідачем своєчасно та в повному обсязі здійснювалася оплата заборгованості відповідно до угоди про розрахунки від 05.03.2005 року №14/05-213 та наведеним в ній графіку проведення розрахунків. В подальшому, відповідачем була списана заборгованість за спожитий природний газ з бухгалтерського обліку товариства у сумі 727929,40грн., на підставі Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» та Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2011р. №894.

Відповідач зазначає, що він неодноразово повідомляв позивача про списання заборгованості в сумі 727929,40грн. за результатами засідання комісії з питання заборгованості від 12.09.2011 року. (Протокол №1 від 12.09.2011р.), у зв'язку з чим, вважає позовні вимоги безпідставними.

26.03.2018р. відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності від 10.03.2018р. №03-юр.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив.

05.03.2005р. між Дочірньою компанією "Газ України", як правонаступник всіх прав та обов'язків ДК "Торговий дім "Газ України" (кредитор) та Відкритим акціонерним товариством "Маріупольгаз" (боржник) було укладено угоду №14/05-213, згідно умов якої заборгованість боржника в сумі 5665084,07грн., за передану заборгованість населення згідно Акту приймання-передачі між сторонами за спожитий природний газ станом на 01.02.2000 року, боржник зобов'язався перерахувати на рахунок кредитора згідно графіку проведення розрахунків.

Згідно графіку погашення заборгованості з 1 січня 2006 року по грудень 2015 року боржник повинен був сплатити 5665084,07грн.

Договір підписаний представниками сторін, та скріплений печатками підприємств.

За результатами засідання інвентаризаційної комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ за регульованим тарифом від 12.09.2011 року, створеної ПАТ «Маріупольгаз» на підставі Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» №3319-VI від 12.05.2011р., та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію» №894 від 08.08.2011р., були прийняті рішення:

1) списати заборгованість за спожитий населенням природний газ з бухгалтерського обліку ПАТ "Маріупольгаз" заборгованість у сумі 727929,41грн. перед ДК "Газ України" НАК "Газ України";

2) проінформувати постачальника про рішення списати заборгованість за спожитий населенням природний газ з бухгалтерського обліку ПАТ "Маріупольгаз" в сумі 727929,41грн. (а.с. 48-49).

За змістом п.3.2.1. розділу 3 Статуту Публічного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз" , товариство здійснює, зокрема, такий вид діяльності, як виробництво газу, розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

В матеріалах справи наявні листи ПАТ "Маріупольгаз" від 06.04.2012 року №04-851, від 06.12.2012р. №04-2819, від 11.12.2013р. №04-2696, від 20.11.2014р. №03-1793, від 24.11.2016р. №04-2540, від 03.08.2017р. №04-1856, від 25.01.2018р. №04-130, якими підтверджено, що відповідач повідомляв позивача про списання з бухгалтерського обліку ПАТ "Маріупольгаз" заборгованість в сумі 727929,41грн. за угодою від 05.03.2005р. №14/05-213, на підставі п.4 Постанови КМУ від 08.08.2011р. №894 (а.с. 50, 52, 55, 58, 63 оборот, 65).

Також суду надані підписані між ДП "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз" акти звірки розрахунків від 31.10.2012р., від 20.11.2013р., від 28.10.2016р., від 11.07.2017р., від 29.11.2017 року, згідно до яких, за результатами звіряння рахунків і документів між сторонами, вбачається розходження на суму 727 929,40грн. (а.с. 53, 56, 60, 63, 64 оборот).

Проте, позивач не приймає списання заборгованості відповідачем, тому вказує, що в порушення умов угоди №14/05-213 від 05.03.2005р. відповідач здійснив розрахунки не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на дату звернення до суду з позовом за відповідачем рахується заборгованість в сумі 727929,40грн., яка підлягає стягненню.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини.

За змістом ст.174 ГК України господарські зобов'язання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вже зазначалося, 05.03.2005р. між сторонами було укладено угоду №14/05-213, за якою заборгованість відповідача в сумі 5665084,07грн. мала бути перерахувати на рахунок позивача згідно графіку проведення розрахунків.

У відповідності зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.626 ЦК України).

Як було встановлено судом, умови укладеної між сторонами угоди в частині здійснення повної сплати заборгованості в сумі 727 929,40грн. відповідачем не були виконані.

Згідно ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 193 ГК України регламентовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в ст.526 ЦК України.

За змістом ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

При цьому, за змістом ч.1 ст.202 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Також, за змістом ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

04.06.2011р. було введено в дію Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12.05.2011 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 1 даного Закону його дія поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз"та ДП "Енергоринок".

За змістом статті 2 Закону підлягає списанню:

- заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом;

- заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Кабінетом Міністрів України на виконання приписів Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" постановою №894 від 08.08.2011 р. було затверджено Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію.

За змістом пункту 4 вказаного Порядку, обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується:

- учасниками процедури списання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом або виробляють, транспортують і постачають теплову енергію, перед дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - компанія "Газ України") - у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників;

- компанією "Газ України" - у сумах, що обліковуються в її бухгалтерському обліку, включаючи заборгованість ліквідованих підприємств, що виробляють, транспортують і постачають теплову енергію.

Згідно п.5 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, учасники процедури списання, крім тих, що зазначені у пункті 4 цього Порядку, списують заборгованість за природний газ в узгоджених сумах, що обліковуються в їх бухгалтерському обліку та підтверджуються актом звіряння заборгованості, який включає загальний обсяг заборгованості та обсяг заборгованості, яку передбачається списати.

В п. 6 вказаного Порядку, зазначено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Згідно тексту наявного в матеріалах справи Протоколу № 1 від 12.09.2011р. засідання інвентаризаційної комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ за регульованим тарифом, комісією ПАТ «Маріупольгаз» були розглянуті матеріали інвентаризації заборгованості за спожитий природний газ в розрізі контрагентів станом на 1 січня 2010 року, та прийнято рішення про списання заборгованості за спожитий населенням природний газ з бухгалтерського обліку ПАТ "Маріупольгаз" заборгованість у сумі 727929,41грн. перед ДК "Газ України" НАК "Газ України".

Заперечення позивача про те, що застосування відповідачем Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію» та Постанови КМУ «Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію» є необґрунтованим, у зв'язку з тим, що заборгованість у відповідача виникла в результаті передачі йому заборгованості абонентів (населення), судом до уваги не приймаються, оскільки фактично така заборгованість виникла за газ.

З врахуванням вище наведених норм, суд вважає, що у відповідача були правові підстави для списання боргу перед ДК "Газ України" в сумі 727929,40грн., який обліковувався на балансі відповідача станом на 01.01.2010р. за угодою про розрахунки від 05.03.2005 року №14/05-213, у зв'язку з чим, господарське зобов'язання відповідача за цією угодою є припиненим з дати затвердження протоколу комісії - 12.09.2011р., та, як слід, позовні вимоги є необґрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про застосування строків позовної давності судом відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

З огляду на те, що суд дійшов висновків про необґрунтованість позовних вимог, оскільки зобов'язання відповідача за угодою були припинені, то, в спірних правовідносинах не вбачається порушення права чи інтересу позивача, а тому, застосування строків позовної давності є безпідставним.

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 42, 73, 86, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", до відповідача Публічного акціонерного товариства з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз", про стягнення боргу у сумі 727929,40 грн. за угодою №14/05-213 від 05.03.2005р., - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2018р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"; місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул.Шолуденка, б.1; .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство з газопостачання та газифікації "Маріупольгаз"; місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Миколаївська, 16; .

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя О.М. Сковородіна