ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2018 р.Справа № 922/1354/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149)
до Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, м-н Захисників України, буд. 3)
про стягнення 6.862,33 грн.
без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою за вих. №16-321юр від 16.05.2018 до Національної академії Національної гвардії України про стягнення 6.862,33 грн. (що складаються з: пені у розмірі 6280,22 грн. та 3 % річних у розмірі 582,11 грн.). В обґрунтування позову АК "Харківобленерго"" вказує на неналежне виконання Національною академією Національної гвардії України (споживач за договором) своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії №17161 від 11.02.2004 (із врахуванням Додаткових угод від 29.08.2014 та від 29.09.2016 до вказаного Договору) в частині повної та своєчасної оплати електричної енергії. В якості правових підстав позову посилається, зокрема, на положення статей 526, 611 Цивільного кодексу України, ст. 193, п. 1 ст. 275, п. 7 ст.276 Господарського кодексу України, Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 №543/96-ВР. Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи складає суму сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п'ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв'язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом. Позивачем 30.05.18 р. отримано копію ухвали господарського суду Харківської області від 25.05.2018, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідачем 31.05.2018 отримано копію ухвали господарського суду Харківської області від 25.05.2018, що також підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

05.06.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 16236), в якому відповідачем вказано про те, що академія є одержувачем бюджетних коштів третього рівня від головного розпорядника - Головного управління Національної гвардії України та входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, проте у звязку з не постійним фінансуванням академія не змогла вчасно проводити платежі з позивачем відповідно до Договору. Відповідачем також вказано про те, що усі платежі проходять через Управління державної казначейської служби у Основянському районі м. Харкова, що впливає на строк виконання своїх фінансових зобовязань академією, яка фактично не має можливості самостійно впливати на здійснення розрахунків за електричну енергію. Однак, як зазначено відповідачем, подаючи позовну заяву до академії про стягнення штрафних санкцій по Договору про постачання електричної енергії від 11.02.2004 № 17161, позивач не зважав на те, що Національна академія Національної гвардії України є бюджетною неприбутковою організацією, фінансується за рахунок державного бюджету та перебуває в обслуговуванні Державної казначейської служби України, а тому оплата рахунків позивача не завжди проводиться вчасно, з причин, які не залежать від відповідача. У зв'язку із вищенаведеним, відповідач у даному відзиві клопоче про зменшення розміру пені на 50 %. В обґрунтування даного клопотання відповідачем вказано про те, що академія, яка входить до складу Національної гвардії України з квітня 2014 року залучається до виконання завдань повязаних з проведенням антитерористичної операції, тому стягнення з відповідача штрафних санкцій наносить шкоду не тільки майновим інтересам відповідача, а й інтересам держави і її обороноздатності, що являється винятковою обставиною для зменшення суми штрафних санкцій. Іншим учасникам господарських відносин порушення вказаного зобовязання збитків не завдало, жодних фактів стосовно цього не наведено в позовній заяві Позивачем. Крім того, відповідачем зазначено про те, що у позовній заяві не наведені наслідки порушення вказаних правових зобовязань та відповідність розмірів стягуваної неустойки до збитків відповідача. При цьому, як вбачається із тексту позовної заяви, невчасне виконання своїх обовязків відповідачем за Договором не призвело до значних збитків позивача. Отже, вина відповідача у порушенні даного зобовязання відсутня, останнім вжито всіх належних від нього заходів щодо виконання господарських зобовязань по Договору про постачання електричної енергії від 11.02.2004 № 17161.

12.06.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 16914), в якій позивач зазначає про те, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності, або зменшення розміру пені за порушення договірного зобов'язання.

22.06.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява (вх. № 18041), в якій вказано про те, що 07.06.2018 року у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту АК "Харківобленерго" у відповідності до ЗУ "Про акціонерні товариства" змінила назву на Акціонерне товариство "Харківобленерго", таким чином, позивачем у даній справі є Акціонерне товариство "Харківобленерго".

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд установив наступне.

На підставі договору про постачання електричної енергії від 11.02.2004 №17161 АК "Харківобленерго" відпускає Військовому інституту внутрішніх військ МВС України електричну енергію.

Відповідно до Додаткової угоди від 29.08.2014 найменування Споживача замінено на Національну академію Національної гвардії України.

29.09.2016 Додатковою угодою були внесені зміни до Договору № 17161 від 11.02.2004, згідно якої Договір був викладений у новій редакції.

У відповідності до п. 9.5 Договір пролонговано на 2018 рік.

Відповідно до "Правил користування електричною енергією», затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - «Правила»), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

За умовами Договору № 17161, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов цього Договору, а саме п. 2.2.2, яким передбачено, що постачальник електричної енергії зобовязується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатка 1 «Договірні величини споживання» та додатка 2 «Порядок розрахунків».

Також відповідно до п. 2.3.3 Договору споживач зобовязаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п. 5 додатка 2 Споживач протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами Харківенергозбут рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 10 операційних днів з дня його отримання.

Зобов'язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України). Крім того, згідно п. 2.2.1, передбачено обов'язок відповідача виконувати його умови.

Таким чином, оплата обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п. 1 ст. 275 ГК України та п. 10.2 «Правил» є обов'язком відповідача як споживача електричної енергії.

Позивач, як постачальник електричної енергії за договором, виконав свої зобов'язання по договору у повному обсязі та здійснив відпуск електричної енергії споживачу (відповідачу) у період з грудня 2017 по березень 2018, за яку відповідач розрахувався несвоєчасно, внаслідок чого позивачем нараховано відповідачу пеню та 3% річних.

Таким чином, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому наголошує про те, що у відповідача за період з грудня 2017 по березень 2018 у відповідача утворилась заборгованість, що станом на 01.04.2018 становить 6 862,33 грн., з яких: 6280,22 грн. - пеня за грудень 2017, лютий 2018 та березень 2018 р.; 582,11 грн. - три відсотки річних за період за грудень 2017, лютий 2018 та березень 2018 р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3. цього Договору, з порушенням термінів визначених додатком № 2 Порядок розрахунків, споживач сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується Споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений додатком № 2 Порядок розрахунків, до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

Відповідно до п. 1 Додатку № 2 Порядок розрахунків Споживачу встановлений розрахунковий період з 01 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Так, за розрахунками позивача, сума заборгованості за е/е з ПДВ, на яку почались нараховування пені за період з грудня 2017 по березень 2018, виникла у листопаді 2017 та склала 203 448,59 грн.

Дата виставлення рахунку на оплату 203 448,59 грн. була встановлена до 20.12.2017, проте боржник сплатив вказану заборгованість лише 26.12.2017, тому у зв'язку із несплатою боргу за е/е до встановленого строку, за період 20.12.2017 - 26.12.2017 боржнику нараховано пеню у сумі 1131,48 грн.

Одночасно, у лютому 2018 р. за несвоєчасну оплату вартості е/е за січень 2018 боржнику нараховано пеню у сумі 1793,04 грн. (за період 17.02.2018-28.02.2018).

У березні 2018 р. за несвоєчасну оплату вартості е/е за січень 2018 боржнику нараховано пеню у сумі 149,92 грн. (за 01.03.2018) та 3016,44 грн. (за період 02.03.2018-20.03.2018). Також, за несвоєчасну оплату е/е за лютий 2018 нараховано пені - 189, 84 грн. (за 20.03.2018).

Сума заборгованості за е/е з ПДВ, на яку почались нараховування 3% річних за період з грудня 2017 по березень 2018 виникла у листопаді 2017 та склала 203448,59 грн.

Так, дата виставлення рахунку на оплату 203 448,59 грн. була встановлена до 20.12.2017, проте боржник сплатив вказану заборгованість лише 26.12.2017, у зв'язку з несплатою боргу за е/е до встановленого строку, за період 20.12.2017 -26.12.2017 боржнику позивачем нараховано 3% річних у сумі 117, 04 грн.

У лютому 2018 за несвоєчасну оплату вартості е/е за січень 2018 боржнику нараховано 3% річних у сумі 168,12 грн. (за період 17.02.2018-28.02.2018).

У березні 2018 за несвоєчасну оплату вартості е/е за січень 2018 боржнику нараховано 3% річних у сумі 280,20 грн. (за період 01.03.2018 -20.03.2018). Також, за несвоєчасну оплату е/е за лютий 2018 нараховано 3% річних у сумі 16,75 грн. (за 20.03.2018).

Основне грошове зобовязання, а саме заборгованість за спожиту електричну енергію за листопад 2017, січень та лютий 2018 за Договором станом на 01.04.2018, підтверджено даними про фактичне споживання електричної енергії, визначених Звітами про обсяги спожитої електроенергії та Актами про використану електричну енергію, які наявні в матеріалах господарської справи.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних у розмірі 582,11 грн. за спірний період, Суд приходить до висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягають задоволенню.

Суд також наголошує, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність відповідача, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 15.05.2012 у справі від 15.05.2012 № 11/446.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постановах від 15.05.2012 року у справі № 11/446 та від 12.04.2017 року у справі №3- І601гс16, а також з урахуванням висновків в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.11.2005 року відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок позивача та періоди нарахування останнім пені, дійшов висновку, що відповідний розрахунок є вірним та відповідає наведеним вище нормам чинного законодавства.

Щодо клопотання відповідача про зменшення суми пені Суд зазначає про наступне.

Господарським процесуальним кодексом України в редакції, що діє з 15.12.2017р., не передбачено право Суду зменшувати заявлені до стягнення штрафні санкції за клопотанням сторони у випадку ухвалення рішення судом. При цьому, під час ухвалення судового рішення, Суд керується процесуальним законом. Тому, Суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача за його безпідставністю.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для Суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, м-н Захисників України, буд. 3, ідентифікаційний код 08610502, р/р 5235, ГУДКСУ в Харківській обл., МФО 08610502) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ідентифікаційний код 00131954, п/р 5 в АТ "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ, МФО 380805) - 582,11 грн. 3 % річних; 6280,22 грн. пені та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.06.2018 р.

Суддя ОСОБА_2