РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.06.2018Справа № 910/4643/18

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 14 330 грн 23 коп.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 14 330 грн 23 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим вагони № 59607093 , № 57923773, № 56936503, № 59672576, № 61633442 та № 59672816 прибули з недостачею в розмірі 5 084 кг вартістю 14 330 грн 23 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2018 відкрито провадження у справі № 910/4643/18, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

02.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

15.05.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до залізничних накладних № 52853561 від 11.11.2017, № 52814605 від 09.11.2017, № 52755873 від 05.11.2017, № 52690047 від 01.11.2017, № 52637048 від 29.10.2017 та № 52548831 від 23.10.2017, відправником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" зі станції відправлення Кривий торець Донецької залізниці відправлено на станцію "Бурштин" Львівської залізниці вугілля надіслано залізничним транспортом вагони № 59607093, №57923773, №56936503, №59672576, №61633442 та 59672816 з вантажем "вугілля кам'яне" загальною масою 401 600 кг. Одержувачем є ДТЕК Бурштинська ТЕС Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго".

На станції Лиман Донецької залізниці були складені комерційні акти, а саме комерційний акт від 13.11.2017 № 490000/479/432 про недостачу вантажу в вагоні № 59607093 в кількості 1 600 кг, комерційний акт від 10.11.2017 № 490000/477/428 про недостачу вантажу в вагоні № 57923773 в кількості 1 300 кг, комерційний акт від 07.11.2017 № 490000/470/425 про недостачу вантажу в вагоні № 56936503 в кількості 1 800 кг, комерційний акт від 03.11.2017 № 490000/467/426 про недостачу вантажу в вагоні № 59672576 в кількості 1 100 кг, комерційний акт від 31.10.2017 № 490000/455/427 про недостачу вантажу в вагоні № 61633442 в кількості 2 000 кг та комерційний акт від 24.10.2017 № 490000/451/419 про недостачу вантажу в вагоні № 59672816 в кількості 1 300 кг.

Позивач зазначив, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 14 330 грн 23 коп., заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничних накладних № 52853561 від 11.11.2017, № 52814605 від 09.11.2017, № 52755873 від 05.11.2017, № 52690047 від 01.11.2017, № 52637048 від 29.10.2017 та № 52548831 від 23.10.2017.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема комерційними актами від 13.11.2017 № 490000/479/432, від 10.11.2017 № 490000/477/428, від 07.11.2017 № 490000/470/425, від 03.11.2017 № 490000/467/426, від 31.10.2017 № 490000/455/427 та від 24.10.2017 № 490000/451/419, а саме:

- у комерційному акті № 490000/479/432 від 13.11.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3154 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 59607093 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 100 кг, нетто - 66 300 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 87 800 кг, тара вагона - 23 100 кг, маса вантажу нетто - 64 700 кг, що менше документу на 1 600 кг. Погрузка на рівні бортів, вирівняна, маркована борознами, скоси. Посередині над 7 люком поглиблення 1500х2000х500 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверний. Течі вантажу немає.

- у комерційному акті № 490000/477/428 від 10.11.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3135 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 57923773 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 200 кг, нетто - 67 500 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 89 400 кг, тара вагона - 23 200 кг, маса вантажу нетто - 66 200 кг, що менше документу на 1 300 кг. Погрузка нижче бортів 100-200 мм, не розрівняна, маркована двома продільними борознами. Зліва над 7 люком поглиблення 1000х1000х500мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверній, течі вантажу немає.

- у комерційному акті № 490000/470/425 від 07.11.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3094 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 56936503 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 600 кг, нетто - 66 900 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 88 700 кг, тара вагона - 23 600 кг, маса вантажу нетто - 65 100 кг, що менше документу на 1 800 кг. Погрузка на рівні бортів, вирівняна, маркована борознами, скоси. Справа над люками 6-7 поглиблення 2000х1000х500 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверний. Течі вантажу немає.

- у комерційному акті № 490000/467/426 від 03.11.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3071 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 59672576 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 000 кг, нетто - 67 000 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 88 900 кг, тара вагона - 23 000 кг, маса вантажу нетто - 65 900 кг, що менше документу на 1 100 кг. Погрузка на рівні бортів, маркована борознами, скоси природні. Над 7-ми люками поглиблення 1500 мм на ширину вагона, глибинною 800мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверний. Течі вантажу немає. Вагон справний.

- у комерційному акті № 490000/455/427 від 31.10.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3087 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 61633442 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 500 кг, нетто - 66 600 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 88 100 кг, тара вагона - 23 500 кг, маса вантажу нетто - 64 600 кг, що менше документу на 2 000 кг. Погрузка на рівні бортів, маркована борознами, скоси. Зліва над 7 люками поглиблення 1500х1500х800мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверний. Течі вантажу немає.

- у комерційному акті № 490000/451/419 від 24.10.2017 зазначено що на підставі акту загальної форми № 3037 на станції Лиман Донецької залізниці проводилось комісійне перевантаження вагону № 59672816 за відправкою зазначеною на лицевій стороні даного акту. По документам значиться вага: тара - 23 300 кг, нетто - 67 300 кг. При переважуванні фактична вага виявилася: брутто - 89 300 кг, тара вагона - 23 300 кг, маса вантажу нетто - 66 000 кг, що менше документу на 1 300 кг. Погрузка вище бортів 100 мм, розрівняна, маркована борознами, скоси. Над 1 люком поглиблення 1500мм на ширину вагона, глибинною 500мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Люки закриті, вагон бездверній, течі вантажу немає.

Відповідно до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому, правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Судом встановлено, що на станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень, оскільки протилежного Укрзалізницею не доведено. Перевізником не було зроблено будь-яких зауважень до стану вагонів та вантажу і на проміжних станціях. Комерційні акти № 490000/479/432 від 13.11.2017, № 490000/477/428 від 10.11.2017, № 490000/470/425 від 07.11.2017, № 490000/467/426 від 03.11.2017, № 490000/455/427 від 31.10.2017 та № 490000/451/419 від 24.10.2017 не містить відомостей про те, що вагони: № 59607093, № 57923773, № 56936503, № 61633443, № 59672816 та № 59672576 мають технічні несправності, які могли призвести до втрати вантажу.

Таким чином, відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 78 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52853561 у вагоні № 59607093, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 984 грн 90 коп. (в т.ч. ПДВ).

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52814605 у вагоні № 57923773, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 888 грн 24 коп. (в т.ч. ПДВ).

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52755873 у вагоні № 56936503, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 816 грн 40 коп. (в т.ч. ПДВ).

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52690047 у вагоні № 59672576, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 977 грн 67 коп. (в т.ч. ПДВ).

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52637048 у вагоні № 61633442, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 681 грн 60 коп. (в т.ч. ПДВ).

Вартість 1 тони вантажу по накладній № 52548831 у вагоні № 59672816, відповідно до довідки вантажовідправника складає 2 756 грн 38 коп. (в т.ч. ПДВ).

Згідно до комерційного акта № 490000/479/432 від 13.11.2017 недостача у вагоні № 59607093 склала 1 600 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 66 300 кг) складає: 66 300 кг * 1% = 663 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 1 600 кг - 663 кг = 937 (0,937 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 59607093 складає: 0,937 т * 2 984 грн 90 коп. = 2 796 грн 85 коп.

Згідно до комерційного акту № 490000/477/428 від 10.11.2017 недостача у вагоні № 57923773 склала 1 300 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 67 500 кг) складає: 67 500 кг * 1% = 675 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 1 300 кг - 675 кг = 625 (0,625 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 57923773 складає: 0,625 т * 2 888 грн 24 коп. = 1 805 грн 15 коп.

Згідно до комерційного акта № 490000/470/425 від 07.11.2017 недостача у вагоні № 56936503 склала 1 800 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 66 900 кг) складає: 66 900 кг * 1% = 669 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 1 800 кг - 669 кг = 1 131 (1,131 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 56936503 складає: 1,131 т * 2 816 грн 40 коп. = 3 185 грн 34 коп.

Згідно до комерційного акту № 490000/455/427 від 31.20.2017 недостача у вагоні № 61633442 склала 2 000 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 66 600 кг) складає: 66 600 кг * 1% = 666 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 2 000 кг - 666 кг = 1 334 (1,334 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 61633443 складає: 1,334 т * 2 681 грн 60 коп. = 3 577 грн 25 коп.

Згідно до комерційного акту № 490000/451/419 від 24.10.2017 недостача у вагоні № 59672816 склала 1 300 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 1% маси нетто (від маси нетто 67 300 кг) складає: 67 300 кг * 1% = 673 кг. Таким чином, кількість фактичної недостачі складає: 1 300 кг - 673 кг = 627 (0,627 т). Отже, сума втраченого вантажу в вагоні № 59672816 складає: 0,627 т * 2 756 грн 38 коп. = 1 728 грн 25 коп.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач допустив нестачу вантажу та спричинив позивачеві збитки в розмірі вартості нестачі вантажу (вугілля кам'яне) у 5,084 т загальною вартістю 14 330 грн 23 коп.

Крім того, відповідно до статті 130 Статуту залізниць України, право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються обставинами, встановленими судом, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, залізницею не подано.

Разом з тим, суд не приймає твердження відповідача про те, що позивачем невірно розрахована норма гранично допустимої (природної) втрати вантажу під час перевезення, яка повинна становити 2% від маси вантажу, а не 1%, як розраховано позивачем з огляду на наступне.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Судом встановлено, що вантажовідправники передали відповідачу для перевезення вугілля кам'яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) та Митного тарифу України, встановленого Законом України № 584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) є мінеральним паливом.

Крім того, беручи до уваги найменування вантажу, зазначене у залізничних накладних, без будь-якої вказівки на його завантаження у вологому стані, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто як для вологого вантажу.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 14 330 грн 23 коп., які поніс позивач в якості нестачі вантажу (вугілля кам'яне), у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 14 330 грн 23 коп. заподіяних відповідачем незбереженням прийнятого до перевезення вантажу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, Львівська обл., місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 15, ідентифікаційний код 23269555) збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу у сумі 14 330 (чотирнадцять тисяч триста тридцять) грн 23 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б. Плотницька