ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.06.2018 Справа № 920/293/18

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Пономаренко Т.М.,

прокурора Правдюк В.В. (посвідчення від 22.05.2018 № 049945)

представника позивача - Бойко А.С. (дов. № 911 від 22.03.2018)

представника першого відповідача - Склярова Г.М. (дов. № 314 від 11.06.2018)

представника другого відповідача - Головенка І.О. (дов. № 16/1/18 від 16.01.2018)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сумах у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/293/18

за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської районної державної адміністрації, м. Суми

до Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, с. Юнаківка Сумського району Сумської області та Фермерського господарства «Нива-2007», с.Юнаківка Сумського району Сумської області

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) та її повернення,

встановив:

До господарського суду звернувся заступник керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської районної державної адміністрації з позовом до Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області та Фермерського господарства «Нива-2007» про: визнання незаконним та скасування рішення 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (не успадковані земельні частки(паї) фермерському господарству «Нива-2007»; визнання недійсним договору оренди землі б/н, укладеного 02 січня 2018 між Юнаківською сільською радою та Фермерським господарством «Нива-2007»; зобов'язання Фермерського господарства «Нива-2007» повернути Сумській районній державній адміністрації земельні частки (паї) загальною площею 181,0493 га загальною вартістю 6529008,91 грн., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради за межами населених пунктів. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на те, що Юнаківська сільська рада не наділена повноваження щодо передачі земельних часток паїв в оренду, у вказаного органу місцевого самоврядування відсутній належний обсяг цивільної дієздатності на вчинення відповідних правочинів. Крім цього, спірний Договір суперечить вимогам Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)», а також Типовому договору оренди земельної частки (паю), затвердженому наказом Держкомзему України № 5 від 17.01.2000.

15.05.2018 від другого відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач позов визнав повністю.

Перший відповідач відзиву на позов суду не надав.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача, кожен окремо, позов підтримали, а представники відповідачів, кожен окремо, позов визнали повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Тому, враховуючи визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокурора, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд встановив наступне.

Рішенням 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (неуспадковані земельні частки (паї) фермерському господарству «Нива-2007» вирішено укласти договір оренди земельних ділянок з Фермерським господарством «Нива-2007» на ділянки сільськогосподарського призначення (не успадковані земельні частки (паї), загальною площею 181,0493 га строком на 1 рік до моменту прийняття спадщини та реєстрації права власності спадкоємцями відповідного майна, що знаходяться на території Юнаківської сільської ради.

На підставі вищевказаного рішення Юнаківським сільським головою 02.01.2018 укладено з Фермерським господарством «Нива-2007» договір оренди землі (далі Договір).

Відповідно до п.п. 1-2 вищезгаданого Договору в оренду передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення (не успадковані земельні частки (паї) загальною площею 181,0493 га землі, що розташовані на території Юнаківської сільської ради. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок відповідно до п.5 договору становить 6529008,91 грн. На підставі акту приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду, Юнаківською сільською радою передано земельні ділянки в натурі в користування Фермерському господарству «Нива-2007» загальною площею 181,0493 га.

Згідно п. 4 Договору на земельних ділянках відсутні об'єкти нерухомості.

Невід' ємною частиною оспорюваного договору є акт приймання-передачі земельної ділянки, що передається в оренду та додаток до договору (список не успадкованих земельних часток (паїв), що передаються в оренду ФГ «Нива-2007»).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, та нормативно-правовими актами Верховної Ради, прийнятими у межах їхньої компетенції.

В укладеному відповідачами Договорі зазначено про передачу в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (не успадковані земельні частки (паї).

Однак поняття «земельні ділянки» та «земельні частки (паї)» не є тотожними, мають різний правовий режим та порядок передачі їх у власність або користування.

Так, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 12 Земельного кодексу України). Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини першої статей 79 та 791 Земельного кодексу України відповідно).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Отже, земельні частки (паї) не є земельними ділянками в розумінні Земельного кодексу України.

Порядок розпорядження земельними ділянками чітко регламентовано Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі». У свою чергу, спеціальним законодавчим актом, який визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, обміну земельними ділянками, а також порядок надання їх в оренду, є Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)».

Таким чином, положення Закону України «Про оренду землі», зокрема ч. 6 ст. 19, яка передбачає право органу місцевого самоврядування розпоряджатись неуспадкованими земельними ділянками (там де був власник, однак він помер, а спадкоємці не прийняли спадщину) до правовідносин, які склались при укладенні Договору оренди від 02.01.2018 не застосовується, оскільки у вказаному випадку мова йде не про земельні ділянки, а земельні частки (паї), щодо яких передбачено інший порядок розпорядження.

Такий порядок визначено ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)», відповідно до якої земельні ділянки за рішеннями відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Частиною другою статті 5 зазначеного Закону, сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Таким чином, нормами законодавства чітко визначено випадки передачі в оренду земельних ділянок (паїв:) сільською, селищною, міською радою - у разі їх знаходження у межах населених пунктів, та районною державною адміністрацією у разі їх знаходження за межами населених пунктів.

Отже, прийняттям оскаржуваного рішення Юнаківська сільська рада Сумського району порушила інтереси держави у відповідних земельних правовідносинах, оскільки земельні частки (паї), які передані в орендне користування ФГ «Нива-2007» розташовані за межами населеного пункту, що підтверджено першим відповідачем у листі № 152 від 12.03.2018.

Крім того, відповідно до листа від 13.04.2018 ГУ Держгеокадастру у Сумській області земельні частки паї, зазначені у вищевказаному договорі оренди, розташовані за межами населених пунктів на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області.

Отже, в даному випадку повноважним органом щодо передачі земельних часток паїв в оренду є Сумська районна державна адміністрація.

Разом з тим, Юнаківська сільська рада вийшла за межі наданої їй компетенції та не мала належної цивільної дієздатності щодо укладення договорів оренди земельних часток (паїв), які знаходяться за межами населеного пункту.

Також, відповідно до Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Держкомзему України № 5 від 17.01.2000 (далі Типового договору), у договорі оренди земельних часток (паїв), має бути вказано серія і номер сертифіката на право на земельну частку (пай), ким його видано, дату видачі, а однією з умов, якою визначається предмет договору, повинен бути кадастровий план земельної ділянки, котрий має додаватися до договору.

У свою чергу, договір від 02.01.2018, укладений з ФГ «Нива-2007» Типовому договору не відповідає, оскільки в ньому не зазначено реквізитів сертифікатів на право на земельну частку (пай), а також кадастрового плану земельних ділянок, що не дає можливості встановити їх конкретне місце розташування, призводить до невизначеності в орендних відносинах та створює загрозу безпідставного та безконтрольного використання відповідачем інших (сусідніх) земельних ділянок.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у статті 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з положень ст. 215 ЦК України та згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

У відповідності до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як зазначалось вище, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення договору

З огляду на той факт, що Юнаківська сільська рада не наділена повноваження щодо передачі земельних часток паїв в оренду, у вказаного органу місцевого самоврядування відсутній належний обсяг цивільної дієздатності на вчинення відповідних правочинів. Крім цього, спірний Договір суперечить вимогам Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)», а також Типовому договору оренди земельної частки (паю), затвердженому наказом Держкомзему України № 5 від 17.01.2000.

Відтак, суд вбачає підстави для визнання рішення Юнаківської сільської ради від 22.12.2017 незаконним та скасування, а договору оренди від 02.01.2018, укладеного з ФГ «Нива-2007» - недійсним.

Статтею 216 ЦК України закріплено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За загальними правилом наслідком визнання недійсним договору від 02.01.2018, укладеного Юнаківською сільською радою та ФГ «Нива-2007», є повернення спірних земельних часток (паїв) орендодавцеві.

Однак, враховуючи, що зазначений орган місцевого самоврядування є неналежним суб'єктом та вийшов за межі цивільної дієздатності, визначеної законом, передавши землі за межами населеного пункту, що є у свою чергу, компетенцією Сумської РДА, належним способом захисту порушених прав та інтересів держави у вказаному випадку є повернення вказаних земельних часток (паїв) саме на користь Сумської РДА, яка отримавши їх у володіння, зможе у подальшому ними розпоряджатись відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток власникам часток (паїв)».

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129, ч. 1 ст. 130 ГПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, позивачу за рахунок відповідачів підлягають відшкодуванню 50% витрат по сплаті судового збору у даній справі, а саме 50729,56 грн., по 25364,78 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 185, 232, 233, 236- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення 28 сесії 7 скликання Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області від 22.12.2017 «Про надання в оренду земельних ділянок (не успадковані земельні частки (паї) фермерському господарству «Нива-2007».

3. Визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 02 січня 2018 між Юнаківською сільською радою Сумського району Сумської області та Фермерським господарством «Нива-2007».

4. Зобов'язати Фермерське господарство «Нива-2007» повернути Сумській районній державній адміністрації земельні частки (паї) загальною площею 181,0493 га загальною вартістю 6529008,91 грн., що знаходяться на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області за межами населених пунктів.

5. Стягнути з Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Новоселівка, 3; ід. код 23638863) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33; ід. код 03527891; р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору у розмірі 25364,78 грн.

6. Стягнути з Фермерського господарства «Нива-2007» (42317, Сумська область, Сумський район, с. Юнаківка, вул. Радянська, 108; ід. код 34878509) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33; ід. код 03527891; р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору у розмірі 25364,78 грн.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 15.06.2018.

Суддя В.Л. Котельницька