ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Черкаси справа № 925/333/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Сахно І.В., за участю представників сторін: від позивача - Буджерак М.Р. - адвокат, від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Приватного підприємства "КИТ-3"

до Комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради

про стягнення 800777 грн. 98 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулось Приватне підприємство "КИТ-3" з позовом до Комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради про стягнення 800777 грн. 98 коп., з яких: 361630,58 грн. основного боргу, 294187 грн. 00 коп. пені, 27047 грн. 99 коп. - 3 % річних, 117912,41 грн. втрат внаслідок інфляції, з підстав невиконання підприємством зобов'язань за договором підряду № 120/06 від 18.05.2015.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.04.2018.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.04.2018 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 15.05.2018.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.05.2018 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 202 ГПК України було відкладено розгляд справи на 13 год. 00 хв. 12.06.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення ухвалу від 06.04.2018 про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі. Проте, вказане поштове відправлення не було вручене відповідачу, а було повернуто до господарського суду з відміткою пошти „адресат вибув". Для забезпечення прав відповідача бути поінформованим про час і місце розгляду справи, Господарський суд Черкаської області суд розмістив оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України.

Також відповідачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням ухвалу від 24.04.2018 про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті. Проте, вказана ухвала була повернута на адресу Господарського суду Черкаської області з поміткою пошти: «за зазначеною адресою вибув».

Ухвала від 15.05.2018 про відкладення розгляду справи, яка була направлена відповідачу, повернулася на адресу суду з причин вибуття адресата.

Крім того, Господарський суд Черкаської області розмістив оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті судової влади України.

Оскільки про час та місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином, та оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

13.06.2018 згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/333/18.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду 18.05.2015 року між Комунальним підприємством "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради" (замовник) та Приватним підприємством "КИТ-3" (виконавець) було укладено договір підряду за №120/06.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов'язання по виконанню робіт з поточного ремонту внутрішньобудинкових інженерних систем холодного та гарячого водопостачання, водовідведення та теплопостачання, зливної каналізації житлових будинків для забезпечення належного їх функціонування.

Загальна вартість послуг, що надаються виконавцем відповідно до п. 1.1. цього договору, складається згідно фактично наданих послуг, на підставі діючих тарифів, та зазначається у актах виконаних робіт по формі №КБ-2в та довідки форми КБ-3 (п. 2.1. договору).

В пункті 2.5. договору визначено, що підставою для оплати вартості робіт є підписаний уповноваженими представниками сторін акт про виконання робіт.

Позивачем було виконано будівельні роботи, про що сторонами було підписано довідку форми КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 17.08.2015 за серпень 2015 року на суму 361 630 грн. 58 коп.

При складанні сторонами акту виконаних робіт будь - яких зауважень до якості виконаних позивачем робіт заявлено не було.

Водночас, обов'язку щодо оплати здійснених позивачем підрядних робіт відповідач не виконав, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 2.2. договору замовник після пред'явлення виконавцем рахунку на оплату роботи здійснює оплату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця на умовах відстрочки платежу до 30 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника та виконавця актів виконаних робіт.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 2.2. договору, за виконані роботи в серпні 2015 року відповідач повинен був розрахуватися 29.09.2015.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору підряду, розрахунку з позивачем за виконані ремонтні роботи.

Водночас, надані позивачем суду докази є достатніми в розумінні ст. 79 ГПК України, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, про наявність невиконаного грошового зобов'язання відповідача перед позивачем по договору підряду №120/06 від 18.05.2015.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином заборгованість з оплати вартості виконаних робіт в розмірі 361 630 грн. 58 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 27 047 грн. 99 коп. - 3% річних та 117 912 грн. 41 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 17.09.2015 по 15.03.2018 року на суму боргу в розмірі 361 630 грн. 58 коп.

При нарахуванні 3% річних та інфляційних позивачем не вірно визначено початок прострочення заборгованості, оскільки як зазначалося вище, обов'язок сплати вартості виконаних позивачем робіт виник у відповідача 29.09.2015.

Таким чином, з урахуванням вимог п. 2.2. договору розмір 3% річних нарахованих за період з 30.09.2015 по 15.03.2018 складає 26 661 грн. 59 коп. та підлягає стягненню з відповідача, в решті річних в розмірі 386 грн. 40 коп. слід відмовити.

Нарахування інфляційних здійснено позивачем вірно, а тому заявлена до стягнення сума підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 3.3. договору у випадку затримки оплати за виконані роботи замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої на момент нарахування пені, від вартості виконаних робіт за кожен день затримки.

Також позивачем на підставі п. 3.3. договору заявлено вимогу про стягнення з відповідача 294 187 грн. 00 коп. пені, нарахованої за період з 17.09.2015 року по 15.03.2018 року на суму заборгованості в розмірі 361 630 грн. 58 коп.

Слід зазначити, що позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно з якою нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а також не вірно визначено початок прострочення заборгованості.

При цьому судом враховано, що п. 3.3. договору не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, розмір пені, нарахований за період з 30.09.2015 року по 30.03.2016 (дата визначена з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України та п. 3.3. договору) на суму боргу в розмірі 361 630 грн. 58 коп., складає 79 702 грн. 85 коп.

Отже з відповідача підлягає стягненню 79 702 грн. 85 коп. пені, в решті вимог про стягнення пені в розмірі 214 484 грн. 15 коп. слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради (бульвар Шевченка, 345, м. Черкаси, 18005, ідентифікаційний код 36701739) на користь Приватного підприємства "КИТ-3", (пров. Піщаний, 6, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 34661245) - 361630 грн 58 коп. боргу, 117912 грн 41 коп. інфляційних нарахувань, 26661 грн 59 коп. 3% річних, 79702 грн 85 коп. пені та 8788 грн. 62 коп. витрат на сплату судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15 червня 2018 року.

Суддя О.В. Чевгуз