ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 червня 2018 р. Справа № 903/281/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем'як В. М., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Луцької міської філії, м. Луцьк

до відповідача :ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Луцьк - Соборності - 42А, м. Луцьк

про стягнення 1918,17грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Встановив: Позивач - Приватне акціонерне товариство Волиньобленерго в особі Луцької міської філії звернувся до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Луцьк - Соборності - 42А про стягнення 1918,17грн. з них: 1365,87грн. - пені, 394,82грн. - інфляційні, 157,48грн. - процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії за №529-2974000 від 26.12.2016р.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2018р. відповідну позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 19.06.2018р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

У визначений судом день та час позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив, подав заяву вх. № 01-55/6073/18 від 15.06.2018р. про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Ухвала суду, яка була направлена на адресу, зазначену в позовній заяві та у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась із відміткою за незапитом.

Враховуючи те, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, також відповідач не скористався наданим йому Господарським процесуальним кодексом України правом на подання відзиву (заперечень) на позовну заяву з обгрунтовуючими документами.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Проаналізувавши подані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду даної справи по суті, господарський суд вважає за можливе в даному судовому засіданні розглянути справу за відсутності представників сторін та відзиву відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

26 грудня 2016 року між Луцькою міською філією від імені ПАТ "Волиньобленерго" та об'єднання співвласників будинку Луцьк - Соборності - 42А було укладено договір про постачання електричної енергії за №529-2974000 з додатками (а.с. 10-28), згідно з умовами якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з п.п. 7.7., 7.11 договору №526-2974000 від 26.12.2016р. оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки постачальника електричної енергії в терміни, визначені додатком № 2 Порядок розрахунків. Остаточний розрахунок по всіх платежах згідно цього договору проводиться в терміни встановлені додатком № 2 "Порядок розрахунків".

Зазначений договір з додатками до нього підписано сторонами та скріплено відтисками печаток субєктів господарювання.

На виконання умов договору №529-2974000 від 26.12.2016р. у період з 01 квітня 2017 року по 30 листопада 2017 року включно споживачу було відпущено електроенергію, що стверджується надісланими позивачем на адресу відповідача рахунками за активну електроенергію (якими одночасно сторони (позивач-надіславши рахунки на оплату спожитої електричної енергії, а відповідач-отримавши та підписавши останні) змінили і порядок проведення розрахунків по договору №529-2974000 від 26.12.2016р.) № 529-2974000/4/1 від 15.04.2017р. на суму 6602,40грн. за квітень 2017р. (вручено 21 евітня 2017р.), термін сплати рахунку до 21 травня 2017 року; № 529-2974000/5/1 від 16.05.2017р. на суму 6412,56грн. за травня 2017р. (вручено 22 липня 2017р.), термін сплати рахунку до 22 серпня 2017 року; № 529-2974000/6/1 від 15.06.2017р. на суму 7593,60грн. за червень 2017р. (вручено 26 червня 2017р.), термін сплати рахунку до 27 липня 2017 року; № 529-2974000/7/1 від 16.07.2017р. на суму 846,72грн. за липня 2017р. (вручено 26 липня 2017р.), термін сплати рахунку до 28 серпня 2017 року; № 529-2974000/8/1 від 16.08.2017р. на суму 2980,32грн. за серпень 2017р. (вручено 28 серпень 2017р.), термін сплати рахунку до 28 вересень 2017року; № 529-2974000/9/1 від 15.09.2017р. на суму 2886,24грн. за вересень 2017р. (вручено 19 вересня 2017р.), термін сплати рахунку до 20 жовтень 2017 року; № 529-2974000/10/1 від 16.10.2017р. на суму 3659,04грн. за жовтень 2017р. (вручено 22 жовтень 2017р.), термін сплати рахунку до 22 листопада 2017 року; № 529-2974000/11/1 від 15.11.2017р. на суму 2118,48грн. за листопад 2017р. (вручено 22.11.2017р.), термін сплати рахунку до 22 грудня 2017 року.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, оплата за спожиту електроенергію згідно договору про постачання електричної енергії №529-2974000 від 26.12.2016р. здійснювалась з порушенням термінів, визначених сторонами у рахунках за активну електроенергію. Терміни оплати були прострочені.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно із ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 договору з порушенням термінів, визначених додатком № 2 Порядок розрахунків, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 1365,87грн. пені підлягає до задоволення.

Судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Судом встановлено, що відповідачем були порушені визначені договором строки оплати вартості спожитої електричної енергії.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на порушення відповідачем строку оплати електроенергії, до стягнення з відповідача підлягає 157,48грн. процентів річних, 394,82грн. збитків, завданих інфляцією.

Судом було застосовано розрахунки, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 144, 173, 193, 216, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку Луцьк - Соборності - 42А (м. Луцьк, пр. Соборності 42А, код ЄДПРОУ 40692700) на користь Луцької міської філії публічного акціонерного товариства Волиньобленерго (43021, м. Луцьк, вул. Залізнична 1, ) 1365,87грн. - пені, 394,82грн. - інфляційні, 157,48грн. - процентів річних, 1762грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору.

Повний текст рішення

складено 23.06.2018

Суддя В. М. Дем`як