ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/5847/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Криворіжбуд»,

ліквідатор - арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. прийняв участь у судовому засіданні особисто,

кредитор - Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»,

представник - Новіков М.О.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2017

у складі колегії суддів: Білецька Л.М. (головуючий), Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2017

у складі судді Владимиренко І.В.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжбуд»

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розгляд справи відбувається відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону від 22.12.2011 № 4212-VI, чинній після 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Хронологія подій та опис фактів, встановлених судами першої та апеляційної інстанції

1. 24.05.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області на підставі статті 95 Закону про банкрутство порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворіжбуд» (далі - ТОВ «Криворіжбуд»).

2. 31.05.2017 постановою Господарського суду Дніпропетровської області ТОВ «Криворіжбуд» визнано банкрутом.

3. 07.11.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Криворіжбуд», у тому числі вимоги ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» у сумі 3 368 грн (1 черга задоволення); 3 969 372, 20 грн (6 черга задоволення).

Розгляд справи судами

4. 22.11.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ «Криворіжбуд», ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Криворіжбуд», провадження у справі припинено.

5. 18.12.2017 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» задоволено частково, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2017 у справі № 904/5847/17 - скасовано, затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ «Криворіжбуд», ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Криворіжбуд», провадження у справі припинено.

Суд апеляційної інстанції скасував ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2017 через неналежне повідомлення ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про час і місце судового розгляду, що позбавило його можливості бути присутнім у судовому засіданні.

Водночас, знайшло підтвердження те, що ліквідатором здійснено усі заходи, передбачені статтею 41 Закону про банкрутство. Тому судом апеляційної інстанції затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ «Криворіжбуд», ліквідовано юридичну особу - ТОВ «Криворіжбуд», провадження у справі припинено.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» подало касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 з проханням про її зміну: залишення без змін ухвали суду першої інстанції у частині її скасування, скасування у частині затвердження ліквідаційного балансу, звіту ліквідатора, ліквідації боржника та припинення провадження у справі і направлення справи до суду першої інстанції.

Скаржником зазначено про порушення вимог статті 46 Закону про банкрутство через неповідомлення членів комітету кредиторів про час і місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Крім того, вказується про неправомірність списання дебіторської заборгованості на суму 389 002, 05 грн (не здійснене відшкодування сум податку на додану вартість), що свідчить про неповноту заходів ліквідатора для виявлення активів банкрута, як того вимагає стаття 41 Закону про банкрутство.

Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу

7. Ліквідатор ТОВ «Криворіжбуд» арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив залишити без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017)

Стаття 43. Оцінка доказів

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом…

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції після 15.12.2017)

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази…

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»

Стаття 41. Повноваження ліквідатора та членів ліквідаційної комісії

1. Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

2. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню, на строк не менше п'яти років з дати визнання особи банкрутом;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

у разі провадження банкрутом діяльності, пов'язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

8. Судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги про порушення вимог статті 46 Закону про банкрутство через неповідомлення членів комітету кредиторів про час і місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, оскільки провадження у справі здійснювалося на підставі статті 95 Закону про банкрутство, якою не передбачено створення комітету кредиторів. Тому доводи щодо порушення процедури розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є безпідставними.

9. Стосовно доводів касаційної скарги про неправильне застосування положень статті 41 Закону про банкрутство колегія суддів звертає увагу, що Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14.

10. У зв'язку з наведеним судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про здійснення ліквідатором всіх заходів, передбачених статтею 41 Закону про банкрутство.

11. Колегія суддів констатує, що доводи касаційної скарги зводяться до протилежного - зазначається про невжиття ліквідатором всіх необхідних заходів у ліквідаційній процедурі, тобто вказується на неповноту оцінки судом доказів у справі.

12. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

13. Тому судова колегія відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти оцінки судом доказів у справі, оскільки це призведе до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.

14. Крім того, у судовому засіданні у суді касаційної інстанції ліквідатор ТОВ «Криворіжбуд» арбітражний керуючий Гольчановський Г.С. підтвердив, що ТОВ «Криворіжбуд» було виключено з реєстру платників податку на додану вартість, що зумовлює неможливість повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, як це випливає з положень статті 200 Податкового кодексу України та Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

15. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, судова колегія дійшла висновку, що касаційна скарга Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» підлягає залишенню без задоволення, а постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 - залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 у справі № 904/5847/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Я. Погребняк