КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Справа№ 910/162/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від прокуратури міста Києва - Шевченко О.В., посвідчення №047792 від 04.09.2017;

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі №910/162/18 (суддя Зеленіна Н.І., м. Київ, повний текст складено - 26.03.2018) за позовом Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" про стягнення невикористаної попередньої оплати за договором будівельного підряду в сумі 1 891 214, 28 грн. та штрафних санкцій за цим договором в сумі 187 929, 69 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" про стягнення невикористаної попередньої оплати за договором будівельного підряду в сумі 1 891 214,28 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати в сумі 52 384 грн. та пені за порушення строків виконання робіт в сумі 135 545,64 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором в частині використання авансу та виконання робіт у строки, встановлені договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі №910/162/18 позов задоволено частково: вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 1 891 214,28 грн. невикористаної попередньої оплати; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з того, що оскільки відповідач не використав аванс у строк, встановлений договором, то зобов'язаний повернути його позивачу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі №910/162/18 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на безпідставність висновків суду першої інстанції про те, що умовами договору не передбачено терміну повернення товариством суми невикористаної попередньої оплати, а також не передачу відповідачу проектно - кошторисної документації.

Представник апелянта в судовому засіданні надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Сторони правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином; про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення сторін, а також те, що неявка їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати, з прийняттям в цій частині нового рішення - про задоволення позовної вимоги в повному обсязі, з наступних підстав.

Між Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Профі строй" (підрядник) 29.06.2017 р. укладено Договір підряду № 442.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Підрядник приймає на себе зобов'язання на свій ризик виконати роботи по проекту "Капітальний ремонт насосних станцій "Лиман2", "Кокінакі", "Волзька", "К.Маркса", "Лозановича", м. Слов'янськ" (надалі "Об'єкт"), а Замовник прийняти та оплатити такі роботи відповідно до проектно-кошторисної документації.

Згідно п. 3.1 Договору обсяг, вартість та термін виконання робіт визначаються додатками до договору: календарним графіком виконання робіт і договірною ціною, які є невід'ємною частиною даного договору. Договірна ціна складає 3 782 428 грн.

Згідно з календарним графіком виконання робіт (Додаток №2 до Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.09.2017 р.) строк виконання робіт встановлений з 16 вересня по 30 листопада 2017 р.

Відповідно до п. 3.5 Договору Обсяг робіт на 2017 рік складає 3 782 428 грн. 57 коп. (три мільйони сімсот вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять вісім гривень 57 копійок), у тому числі ПДБВ 630 404,76 грн. за рахунок залишків коштів місцевих бюджетів населених пунктів Донецької області, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, за виключенням об'єктів і заходів на території окремих районів, міст, селищ і сіл, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підряднику, зазначений у реквізитах даного Договору, після підписання Сторонами Договору, попередню оплату у розмірі 50 % (п'ятдесят %) річного обсягу фінансування з урахуванням ПДВ, що складає 1 891 214 грн. 28 коп. (один мільйон вісімсот дев'яносто одна тисяча двісті чотирнадцять гривень 28 копійок).

Підрядник зобов'язується використати одержану попередню оплату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 (зі змінами) протягом трьох місяців з дня отримання. По закінченні терміну невикористані кошти попередньої оплати повертаються Замовнику (п. 4.3.1 Договору).

Згідно п. 4.3.2 Договору Підрядник підтверджує використання коштів отриманої попередньої оплати актами виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ 2в і довідками про вартість виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ 3.

Строк дії Договору, відповідно до п. 10.1. (в редакції додаткової угоди №1 від 29.09.2017 р.) встановлений з дати його підписання до 31.12.2017 р., але до отримання документів про відповідність збудованого об'єкту проектної документації, згідно з вимогами чинного законодавства, а в частині розрахунків - до повного їх проведення.

Позивач згідно платіжного доручення №6 від 04.07.2017 р. перерахував на рахунок відповідача аванс відповідно договору від 29.06.2017 р. № 442 у загальному розмірі 1 891 214, 28 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач протягом, встановленого тримісячного строку, не використав аванс, Заступник прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації звернувся до суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" невикористаної суми попередньої оплати у розмірі 1 891 214, 28 грн.

Судом першої інстанції вказану вимогу задоволено.

Колегія суддів погоджується із задоволенням вказаної вимоги, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Як вже зазначалось вище, на виконання своїх зобов'язань за договором позивачем 04.07.2017 р. перераховано на рахунок відповідача аванс в загальному в розмірі 1 891 214, 28 грн.

Згідно п. 4.3.1 Договору Підрядник зобов'язується використати одержану попередню оплату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 (зі змінами) протягом трьох місяців з дня отримання. По закінченні терміну невикористані кошти попередньої оплати повертаються Замовнику.

Отже, виходячи з наведеного відповідач зобов'язаний був використати аванс протягом трьох місяців з дня його отримання, тобто до 04.10.2017.

При цьому, згідно умов договору підтвердженням використання коштів отриманої попередньої оплати є акти виконаних підрядних робіт, складені за формою КБ 2в і довідки про вартість виконаних підрядних робіт, складених за формою КБ 3.

Належних доказів використання авансу у розмірі 1 891 214, 28 грн. у строк, встановлений п. 4.3.1 Договору, до суду першої інстанції не надано. Так, оформлені належним чином акти виконаних підрядних робіт, які б підтверджували обставини виконання підрядником робіт, у матеріалах даної справи відсутні.

Враховуючи те, що обставини невикористання відповідачем, отриманого від позивача, авансу у встановлений п. 4.3.1 Договору строк підтверджуються матеріалами справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову у вказаній частині.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача 52 384 грн. пені, нарахованої з 06.10.2017 по 20.12.2017 за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені вказаної вимоги, виходив з того, що оскільки умовами Договору не передбачено терміну повернення Підрядником суми невикористаної попередньої оплати, обчислення такого терміну (строку) відбувається у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, матеріали справи не містять вимоги позивача про повернення суми в авансу та доказів її направлення відповідачу, проте з наданого відповідачем листа №08-12/12-17 від 29.12.2017 р. вбачається, що така вимога позивачем виставлялась у листі від 13.12.2017 р. №02/889. Оскільки, у матеріалах справи відсутня копія листа від 13.12.2017 р. №02/889 та докази його направлення і отримання відповідачем, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність обчислення дати прострочення відповідачем зобов'язань з повернення авансу з дати листа №08-12/12-17 від 29.12.2017 р. (відповідь на вимогу про повернення коштів від 13.12.2017 р. №02/889).

Таким чином, місцевим господарським судом першим днем нарахування пені за порушення відповідачем зобов'язань з повернення авансу було визначено 29.12.2017 р., проте, оскільки позивачем було визначено період нарахування пені з 06.10.2017 р. по 20.12.2017 р., позовні вимоги у вказаній частині залишені судом без задоволення.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.3 договору у випадку невиконання підрядником зобов'язань, передбачених у пунктах 4.2, 4.3 договору, за кожен день порушення замовником застосовується штрафні санкції у розмірі облікової ставки Національного банку України.

Так, п. 4.3.1 договору передбачено, що Підрядник зобов'язується використати одержану попередню оплату відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 (зі змінами) протягом трьох місяців з дня отримання. По закінченні терміну невикористані кошти попередньої оплати повертаються Замовнику.

Отже, вказаним пунктом договору встановлено строк, у який відповідач повинен був використати отриманий аванс, а саме протягом трьох місяців з дня його отримання, тобто до 04.10.2017. При цьому, також передбачено, що по закінченні терміну невикористані кошти попередньої оплати повинні бути повернені Замовнику.

Отже, після спливу вказаного строку, а саме після 04.10.2017, відповідач був зобов'язаний здійснити повернення Замовнику невикористаної суми попередньої оплати. Відповідно, пред'явлення вимоги для повернення відповідачем суми попередньої оплати не вимагається.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що умовами Договору не передбачено терміну повернення Підрядником суми невикористаної попередньої оплати є необґрунтованим.

Відповідно з наступного дня - 05.10.2017 розпочалося прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання з повернення невикористаних коштів попередньої оплати.

В свою чергу, прокурором було визначено період нарахування пені з 06.10.2017 р. по 20.12.2017 р..

Як вже було зазначено, відповідачем доказів використання авансу у строк, встановлений п. 4.3.1 договору не надано, що є підставою для застосування до нього відповідної санкції.

Оскільки, відповідачем було допущено порушення зобов'язання за договором, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 52 384 грн., розрахунок якої перевірений судом та не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати, з прийняттям в цій частині нового рішення - про задоволення позовної вимоги в повному обсязі.

Стосовно вимоги про стягнення пені за порушення строків виконання робіт в сумі 135 545,64 грн., нарахованої за період з 03.11.2017 по 20.12.2017, слід зазначити наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаної вимоги, виходив з наявності обставин прострочення кредитора (позивача) щодо надання відповідачу проектно-кошторисної документації, що, відповідно до умов Договору та Цивільного кодексу України, унеможливлює застосування до відповідача санкцій у вигляді стягнення пені за порушення строків виконання робіт за Договором.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити з інших підстав, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 7.4. Договору, за порушення строків виконання робіт при наявності вини Підрядника останній сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни невиконаних робіт за кожен день прострочення.

Як зазначив відповідач у відзиві, невиконання робіт було спричинене порушенням позивачем умов Договору в частині надання проектно-кошторисної документації.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи доказів виконання позивачем обов'язку надання затвердженої проектно-кошторисної документації, у тому числі, шляхом направлення на електронну адресу відповідача. Також, місцевий господарський суд вказав, що зазначена документація позивачем до матеріалів справи також не надавалась.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишився лист відповідача, адресований позивачу, від 29.12.2017 №08-12/12-17 (а.с.98), в якому Підрядником зазначено про отримання проектно - кошторисної документації від Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації 03.11.2017 за актом приймання - передачі відповідно до п. 6.1.1 договору.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у матеріалах справи доказів виконання позивачем обов'язку надання затвердженої проектно-кошторисної документації.

Проте, отримання відповідачем проектно - кошторисної документації не може бути підставою для задоволення вимоги про стягнення пені за порушення строків виконання робіт, нарахованої за період з 03.11.2017 по 20.12.2017, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію.

Підпунктом 6.1.1 п. 6.1 Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний забезпечити об'єкт комплексною проектно - кошторисною документацією.

В судовому засіданні представник прокуратури підтвердив, що неотримання Підрядником проектно - кошторисної документації унеможливлює виконання робіт на об'єкті.

Згідно п. 3.1 Договору термін виконання робіт визначається календарним графіком виконання робіт.

Відповідно до календарного графіку виконання робіт (Додаток №2 до Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 29.09.2017 р.) строк виконання робіт встановлений з 16 вересня по 30 листопада 2017 р.

Разом з тим, відповідачем проектно - кошторисну документацію було отримано лише 03.11.2017, що в свою чергу унеможливило виконання робіт у строк, встановлений графіком.

Як вже було вказано, прокурором нарахування пені за порушення відповідачем строків виконання робіт розпочато з 03.11.2017, тобто з дати отримання товариством з обмеженою відповідальністю "Профі строй" проектно - кошторисної документації.

Враховуючи дату отримання відповідачем проектно - кошторисної документації (03.11.2018), нарахування пені починаючи з 03.11.2018 є необґрунтованим, оскільки відсутність у Підрядника такої документації унеможливлювала своєчасне виконання ним робіт за договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За положеннями ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Відповідно до ч. 4 вказаної статті боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора

Як вже зазначалося строк виконання робіт встановлений з 16 вересня по 30 листопада 2017 р., тобто для виконання робіт виділено 2,5 місяці.

Документація, після передачі якої відповідач міг розпочати роботи, була передана 03.11.2017, і саме з цієї ж дати розпочато нарахування пені. При цьому, для виконання робіт після прострочення кредитора, виходячи з логіки нарахування пені, не існувало жодного дня.

Суд вважає, що в даному випадку, враховуючи положення ч. 2 ст. 613 ЦК України, у зв'язку з не вчиненням кредитором дій, через що боржник не міг розпочати виконання свого обов'язку, для якого йому встановлено строк 2,5 місяці, кінцевий строк виконання боржником свого обов'язку продовжується на час прострочення кредитора.

Отже, з огляду на викладене, у зв'язку з несвоєчасною передачею відповідачу проектно - кошторисної документації, що в свою чергу унеможливило виконання робіт підрядником, у передбачений графіком строк, вимоги про стягнення пені за порушення строків виконання робіт, нарахованої за період з 03.11.2017 по 20.12.2017, підлягають залишенню без задоволення.

Відповідно у вказаній частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати, з прийняттям в цій частині нового рішення - про задоволення позовної вимоги в повному обсязі. В решті рішення суду залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі №910/162/18 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у справі №910/162/18 скасувати в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати в сумі 52 384 грн. та прийняти в цій частині нове рішення - про задоволення позовної вимоги в повному обсязі. В решті рішення залишити без змін.

3. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов Заступника прокурора Донецької області в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" про стягнення невикористаної попередньої оплати за договором будівельного підряду в сумі 1 891 214, 28 грн. та штрафних санкцій в сумі 187 929, 69 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" (03062, м. Київ, вул. Кулібіна, буд. №4/2, офіс № 7; ) на користь Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, пл. Миру, 2; ) 1 891 214 грн. 28 коп. попередньої оплати, 52 384 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо попередньої оплати.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" (03062, м. Київ, вул. Кулібіна, буд. №4/2, офіс № 7; ) на користь Прокуратури Донецької області (87500, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Університетська, 6; ) 29 153 грн. 75 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Профі строй" (03062, м. Київ, вул. Кулібіна, буд. №4/2, офіс № 7; ) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ) 43 730 грн. 63 коп. судового збору за апеляційною скаргою.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 23.06.2018 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко