ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 справа № 908/3510/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1 (доповідач) ОСОБА_2, ОСОБА_3
При секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 довіреність №22/269 від 24.05.2018 р.
від відповідача:не зявились
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
ухвалене20.03.2018 р. (повне рішення складено 28.03.2018 р.) в місті Запоріжжі
по справі№908/3510/16 (суддя Корсун В.Л.)
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ-07». м. Запоріжжя стягнення 531 998,38 грн. В С Т А Н О В И В:
У грудні 2016 р. з Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області №10-22-07137 від 27.12.2016 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕОЛ-07», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 53537,38 грн., пені в сумі 23230,86 грн., штрафу в сумі 5353,74 грн., збитків в розмірі 297584,40 грн., залишку невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152292 грн. та витрат по сплаті судового збору (а.с.9-12).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право власності на майно, придбане орендарем за рахунок амортизаційних відрахувань, належить власнику орендованого майна, тобто Державі.

Відповідно до п.8 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди (затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847. Зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 25.09.1997 за №446/2250, зі змінами) до державної частки майна в цілісному майновому комплексі орендованого підприємства на етапі інвентаризації і складання передавального балансу відноситься: - орендоване державне майно; - інше державне майно, передане орендареві державою протягом дії договору оренди; - майно. Придбане за рахунок амортизаційних відрахувань на орендоване державне майно, якщо інше не передбачено договором оренди; - залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованого державного майна і майна, придбаного за кошти цього фонду раніше; - вартість невідокремлюваних поліпшень орендованого майна, здійснених орендарем без погодження з орендодавцем.

Пунктом 15 вищенаведеного Порядку, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передаточним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендного підприємства.

Згідно з відомостями нарахування та використаних амортизаційних відрахувань на орендоване майно за період оренди по роках по Договору, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів станом на 2014 рік (остання інформація надана орендарем) становить 152 292 грн. Таким чином, після припинення договору невикористаний залишок амортизаційних відрахувань, нарахований на орендоване майно в розмірі 152 292 грн. має бути зарахований до Державного бюджету України.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.03.2018 р. (повний текст 28.03.2018 р.) позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕОЛ-07 на користь Державного бюджету України (стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ), одержувач: Державний бюджет Запорізького району, 22080100, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, р/р № 0122, ) заборгованість з орендної плати в розмірі 53 537 (пятдесят три тисячі пятсот тридцять сім) грн. 38 коп., пеню в розмірі 23 204 (двадцять три тисячі двісті чотири) грн. 95 коп., штраф у розмірі 5 353 (пять тисяч триста пятдесят три) грн. 74 коп., збитки в розмірі 297 584 (двісті девяносто сім тисяч пятсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. та 5 694 (пять тисяч шістсот девяносто чотири) грн. 51 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено (а.с.96-100).

В обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення залишку невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292 грн. суд першої інстанції вказав на те, що Порядком повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди ,(затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847) чітко не передбачено стягнення з орендаря амортизаційних відрахувань після розірвання договору оренди від 30.05.2008 №2361 та відповідного обовязку орендаря не встановлено і договором.

Також, судовим рішенням відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 25,91 грн., оскільки на думку суду першої інстанції, позивач неправомірно включив в період прострочення вихідні дні, не врахувавши положення ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою №10-22-01577 від 28.03.2018 р. (з додатками), в якій останній просить визнати поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у справі №908/3510/16 та поновити строк на її подання. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду і задовольнити вимоги за нею. Рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 по справі №908/3510/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 25,91 грн. та залишку невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292 грн. скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в цій частині задовольнити та стягнути з ТОВ «ОРЕОЛ-07» на користь Державного бюджету України пеню в сумі 25,91 грн. та залишок невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292 грн. шляхом перерахування грошових сум за відповідними реквізитами. В інший частині рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у справі №908/3510/16 залишити без змін. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача (а.с. 194-206).

Апелянт вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 по справі №908/3510/16 винесене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Підставами для скасування рішення вважає, що керуючись ст.23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачене право власності орендаря на амортизаційні відрахування на майно, що є власністю орендаря, а у даному випадку відповідач не є власником орендованого майна.

Наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 №847 затверджено Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.1997 №446/2250, зі змінами (Порядок №847).

Відзначає, що відповідно п.15 Порядку №847, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передаточним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендованого підприємства.

Сума невикористаного залишку амортизаційних відрахувань станом на 2014 рік становить 152 292 грн. що підтверджується відомістю нарахування та використання амортизаційних відрахувань на орендоване майно за період оренди по роках по Договору, наданою відповідачем листом від 19.02.2015 р. б/н (а.с. 88-93). Доказів використання амортизаційних відрахувань на відновлення орендованих основних фондів відповідачем не було надано.

Згідно з ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, на думку Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, відповідач зобовязаний повернути власнику майна (позивачу) набуті у користування під час дії договору грошові кошти (амортизаційні відрахування), що не використані на відновлення орендованих основних фондів, оскільки з розірванням договору та повернення обєкту оренди за рішенням господарського суду Запорізької області від 26.04.2016 р. по справі №908/764/16 відпала підстава, на якій амортизаційні відрахування були набуті.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 06.04.2018 р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., судді: Попков Д.О., Стойка О.В. (а.с.190).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.04.2018 р., керуючись ст. ст.119,234,256, 262 Господарського процесуального кодексу України було поновлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Запорізькій області пропущений процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2018р у справі №908/3510/16. Відкрито апеляційне провадження по справі №908/3510/16, зобов»язано учасників справи до 03.05.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Зупинено дію рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 р. (повне рішення складено 28.03.2017) по справі №908/3510/16 (а.с.191-192).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 р., керуючись ст.ст.234,268,270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2018 р. по справі №908/3510/16 призначено на 04.06.2018 р. о 13:45 год. Явку представників учасників справи визнано необовязковою (а.с.210).

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017 р.

Представник позивача (скаржника) Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в судовому засіданні 04.06.2018р. наполягав на вимогах, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 по справі №908/3510/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 25,91 грн. та залишку невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292 грн. скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області в цій частині задовольнити та стягнути з ТОВ «ОРЕОЛ-07» на користь Державного бюджету України пеню в сумі 25,91 грн. та залишок невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292 грн. шляхом перерахування грошових сум за відповідними реквізитами. В інший частині рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2017 у справі №908/3510/16 залишити без змін.

Представник відповідача ТОВ «ОРЕОЛ-07» в судове засідання 04.06.2018 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинної з 15.12.2017 р.) не скористався. В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення які повернулися до Донецького апеляційного господарського суду з відміткою: -вручено за довіреністю повноважному представнику, «адресат не проживає», «за закінченням терміну зберігання» (а.с.211,213,214).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Пунктом 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) врегульовано, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін не визнавалась обовязковою судова колегія вважає можливим розглянути справу №908/3510/16 без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому, вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №908/3510/16.

Заслухавши представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.05.08 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (орендодавець) в особі начальника регіонального відділення ОСОБА_6, який діє на підставі Положення «Про регіональне відділення Фонду державного майна України», з одного боку і Товариством з обмеженою відповідальністю ОРЕОЛ-07 (орендар), в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту, зареєстрованого виконавчим комітетом Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області 01.08.2007 за №0000713 з іншого бок, на підставі заяви орендаря від 08.08.2007 №7 щодо тпередачі йому в оренду цілісного майнового комплексу регіонального навчально-оздоровчого комплексу «Звязківець» - підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» та листа Генеральної дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (лист від 11.07.2007 №310-1032) на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 15.02.2008 у справі 10/117/08 та постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 20.05.2008, в цілях збереження цілісного майнового комплексу та забезпечення ефективності використання державного майна, керуючись положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна» було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу ЗД УДППЗ Укрпошта за № 2361.

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта (надалі - Майновий комплекс), склад і вартість якого визначено відповідно до висновку незалежної оцінки, виконаної субєктом оціночної діяльності ТОВ Експертно-аналітичний центр Про переоцінену вартість обєкта оцінки, складеного станом на 30.09.07 (надалі - Висновок). Вартість майна згідно вищевказаного висновку становить 876 169,44 грн. Вищевказаний висновок затверджено Міністерством транспорту і звязку України та узгоджено ЗД УДППЗ Укрпошта. В орендну надаються основні засоби на суму 855 912,00 грн. - відповідно до Висновку. Викупу підлягають оборотні засоби на суму 20 257,44 грн. - відповідно до Висновку. Оборотні засоби орендар викуповую на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно із підписанням цього договору. Перелік основних фондів приведено у Додатку № 4 до цього Договору.

Пунктом 1.2. договору визначено, що майновий комплекс, який передається в оренду, розташований за адресою: 71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Макарова, 83.

Умовами пункту 1.6. договору передбачено, що майно майнового комплексу знаходиться на балансі орендаря і враховується окремо від іншого майна орендаря на його окремому балансі із зазначенням того, що майно є орендованим.

Вступ орендаря у користування майновим комплексом наступає одночасно з підписанням сторонами договору та акта прийому-передачі вказаного майна, згідно п. 2.1. договору.

Акт прийому-передачі орендованого майна, що є Додатком № 2 до договору, підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств (а.с.36 зворотня строна - 43).

Пунктами 3.1., 3.2. договору в редакції Додаткової угоди від 29.11.12 р. №1 (а.с.44) до договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786, із змінами та доповненнями. Розмір орендної плати за перший після перегляду місяць оренди становить без ПДВ 11 961,37 грн., який в подальшому підлягає коригуванню орендарем на індекс інфляції за кожний наступний місяць (Додаток 1).

Відповідно до п. 3.5. договору в редакції Додаткової угоди від 22.03.13 №3 (а.с.46) до договору узгоджено, що сплата орендних платежів до бюджету проводиться щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем, що підлягає оплаті.

Пунктом 4.1. договору сторони погодили, що амортизаційні відрахування на орендоване Майно накопичується на відповідному субрахунку рахунку № 42 Додатковий капітал та залишаються у розпорядженні орендаря і використовуються на відновлення орендованого майна.

Поліпшення орендованого майна, здійсненні за рахунок амортизаційних відрахувань є державною власністю, відповідно до п. 4.2. договору.

Пунктом 5.3 узгоджено, що орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі вносити до бюджету орендну плату.

Згідно п. 5.4. договору, в редакції Додаткової угоди від 22.03.13 № 3 до договору, встановлено, що орендар зобовязаний щомісяця, до 12 числа місяця, наступного за місяцем, що підлягає оплаті, подати орендодавцю копії платіжних документів, що підтверджують внесення орендної плати до бюджету.

У разі припинення договору оренди або його розірвання за погодженням орендодавцем повернути органу, уповноваженому управляти майном підприємства, орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини орендаря, згідно п. 5.13 договору.

Умовами п. 9.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за договором оренди, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Пунктом 9.3 встановлено, що за відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії договору орендар відшкодовує орендарю збитки в розмірі подвійної місячної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акту прийому-передачі, що підтверджує фактичне повернення орендованого майна (п. 5.13 Договору).

Договір діє з 30.05.08 р. по 01.02.18 р. строком на 9 років і 10 місяців, відповідно п. 10.1. договору.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.04.16 по справі №908/764/16 (суддя Сушко Л.М.), яке набрало законної сили, було розірвано договір оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта №2361 від 30.05.08 р. із змінами, який укладено між РВ ФДМУ по Запорізькій області та ТОВ ОРЕОЛ-07. Зобовязано ТОВ ОРЕОЛ-07 повернути цілісний майновий комплекс навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта, який розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Макарова, 83, Міністерству інфраструктури України за участю РВ ФДМУ по Запорізькій області у відповідності до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 № 847 (копія рішення а.с.28-32).

Також, вищенаведеним рішенням господарського суду Запорізької області від 26.04.16 р. по справі № 908/764/16 (суддя Сушко Л.М.) стягнуто з ТОВ ОРЕОЛ-07 заборгованість з орендної плати в сумі 295 675 грн. 58 коп., пеню в сумі 79 472 грн. 76 коп., штраф у сумі 29 567 грн. 56 коп. за період з лютого 2015 року по лютий 2016 року.

У подальшому, 19.05.16 р. РВ ФДМУ по Запорізькій області направило ТОВ ОРЕОЛ-07 (докази направлення знаходяться в матеріалах справи) лист від 19.05.16 р. №11-13-02748, в якому повідомило відповідача про припинення договору оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу ЗД УДППЗ Укрпошта від 30.05.08 р. №2361 та необхідності підписання примірників угоди про припинення договору. Також, позивач направив відповідачу примірники угоди про припинення договору для підписання останнім (а.с.57).

Однак, на час звернення позивача до господарського суду Запорізької області (27.12.2016 р.), відповідач не надав жодної відповіді на вказаний лист та не повернув примірники підписаної угоди про припинення договору.

Частинами 1, 3 ст. 14 Закон України Про оренду державного та комунального майна, ч. 1 ст. 786 Господарського кодексу України та ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що орендар за користування обєктом оренди, вносить орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктом 1 ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна визначено, що орендна плата, з урахуванням її індексації, віднесена до істотних умов договору оренди.

У даному випадку, пунктом 5.3. договору передбачено обов'язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Цей обов'язок орендаря передбачено і ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до п. 3.5. договору, сплата орендних платежів до бюджету проводиться щомісяця до 10 числа місяця, наступного за місяцем, що підлягає оплаті.

В порушення умов договору та норм чинного законодавства, в результаті невиконання орендарем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість по орендній платі за період з березня по травень 2016 року в розмірі 53 537,38 грн.

В матеріалах справи містяться претензії від 31.05.16 р. №11-22-02992 (а.с.48-50) та від 11.06.16 р. № 11-22-03266 (а.с.51-52) які Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області направлялись на адресу відповідача з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати в розмірі 53 537,38 грн. за період березень-травень 2016 року, пеню в сумі 23 230,86 грн. за період з 11.03.16 р. по 15.05.16 р., штраф в розмірі 5 353,74 грн. за період березень-травень 2016 року, залишок невикористаних амортизаційних відрахувань на суму 152 292,00 та збитки завдані державі у розмірі 33 744,77 грн.

Однак, дані претензії були залишені без відповіді.

Приписами статтей 525, 526 Цивільного кодексу України врегульовано, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим длявиконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України.

Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), у відповідності до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України.

У даній справі, позивач свої зобовязання за договором виконав, передавши відповідачу за актом приймання передачі предмет договору (обєкт оренди), а.с. 36-43.

Факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасності та повноти сплати орендної плати підтверджується матеріалами справи.

У звязку із чим, враховуючи всі обставини справи суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості за період березень-травень 2016 року в розмірі 53 537,38 грн. доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 23 230,86 грн. за період з 11.03.16 р. по 15.05.16 р. та штраф у розмірі 5 353,74 грн. за період березень-травень 2016 року.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України унормовано що, одним з наслідків порушення зобовязання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобовязаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання, згідно ст.230 ГК України.

У даному випадку, керуючись п. 3.6 договору, яким врегульовано, що орендна плата, яка перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Дослідивши матеріали справи судова колегія дійшла висновку, що факт прострочення основного зобовязання матеріалами справи доведено.

Позивачем згідно наданого розрахунку (який знаходиться в матеріалах справи, а.с.54) нараховано пеню в розмірі 23230,86 грн., згідно з якої вбачається, що:

- в період з 11.03.16 р. по 10.04.16 р. нараховано пеню на суму заборгованості 295 675,58 грн. (сума основного боргу, яку встановлено та стягнуто за рішенням господарського суду Запорізької області від 26.04.16 р. по справі №908/764/16) та складає 11 019,17 грн.;

- в період з 11.04.16 р. по 21.04.16 р. нараховано пеню на суму заборгованості 295 675,58 грн. за рішенням суду та на суму заборгованості по орендній платі за березень 2016 року в розмірі 21 554,01 грн. та складає 4195,06 грн.;

- в період з 22.04.16 р. по 10.05.16 р. нараховано пеню на суму заборгованості 295 675,58 грн. за рішенням суду та на суму заборгованості по орендній платі за березень 2016 року в розмірі 21 554,01 грн. та складає 6 257,92 грн.;

- в період з 11.05.16 р. по 15.05.16 р. нараховано пеню на суму заборгованості 295 675,58 грн. за рішенням суду та на суму заборгованості по орендній платі за квітень 2016 року та складає 1 758,71 грн.

Перевіривши розрахунок пені, період, правові підстави, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що в період з 11.04.16 р. по 21.04.16р. позивачем нараховано пеню в розмірі 4 195,06 грн. без врахування ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України в частині нарахування пені на суму заборгованості по орендній платі за березень 2016 року в розмірі 21 554,01 грн., а саме позивач нараховує пеню з 11.04.16 р., а з урахуванням ч. 5 ст. 254 ЦК України потрібно нараховувати з наступного дня, а саме з 12.04.16 р. Відтак стягненню підлягає сума пені в розмірі 23 204,95 грн. В іншій частині вимоги про стягнення пені правомірно відхилено через необґрунтованість.

У даній справі пунктом 3.10 договору сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар додатково до пені сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Перевіривши нарахування позивачем штрафу (а.с.55), судова колегія дійшла висновку, що розрахунок здійснено вірно, відтак стягненню з ТОВ ОРЕОЛ-07 підлягає сума штрафу у розмірі 5 353,74 грн.

Також, позивачем було заявлено вимоги щодо стягнення збитків в розмірі 297 584,40 грн. за порушення відповідачем п. 5.13 договору оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу ЗД УДППЗ Укрпошта від 30.05.08 № 2361.

Частиною 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна закріплено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Право наймодавця вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної облікової плати за користування річчю за час прострочення, згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Як вже зазначалось, за умовами п. 5.13 договору, у разі припинення договору оренди або його розірвання за погодженням орендодавцем повернути органу, уповноваженому управляти майном підприємства, орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або його частини) орендованого майна підприємства з вини орендаря.

За відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно у разі припинення дії договору орендар відшкодовує орендарю збитки в розмірі подвійної місячної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акту прийому-передачі, що підтверджує фактичне повернення орендованого майна, згідно п. 9.3. договору.

Дослідивши матеріали справи в цій частині судова колегія дійшла висновку, що судом пешої інстанції правомірно прийнято до уваги, що договір оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу ЗД УДППЗ Укрпошта від 30.05.08 р. № 2361 у відповідності із приписами ч. 3 ст. 653 ЦК України є розірваним з 16.05.16 р. (на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 26.04.16 по справі №908/764/15, яке набрало законної сили 16.05.16).

20.05.16 р. на виконання вищевказаного рішення по справі № 908/764/16 видано наказ щодо зобовязання ТОВ ОРЕОЛ-07 повернути цілісний майновий комплекс навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта, який розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Макарова, 83, Міністерству інфраструктури України за участю РВ ФДМУ по Запорізькій області у відповідності до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 № 847.

Також, із матеріалів справи вбачається, що листом від 19.05.16 № 11-13-02748 РВ ФДМУ по Запорізькій області повідомило ТОВ ОРЕОЛ-07 про припинення договору оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу ЗД УДППЗ Укрпошта від 30.05.08 р. № 2361 та про необхідність підписання примірників угоди про припинення договору (а.с.57).

Однак, відповідач не передав (не повернув) цілісний майновий комплекс навчально-оздоровчого комплексу Звязківець підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ Укрпошта, який розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Макарова, 83, Міністерству інфраструктури України за участю РВ ФДМУ по Запорізькій області у відповідності до Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 № 847.

Таким чином, нарахування відповідачу збитків на підставі пунктів 5.13., 9.3. договору за період з 16.05.16 р. по 12.12.16 р. (включно) судова колегія вважає правомірним. Відтак, стягненню з ТОВ ОРЕОЛ-07 підлягає 297 584,40 грн. збитків.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача амортизаційні відрахування в розмірі 152 292,00 грн.

Пунктом 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначені умови щодо порядку використання амортизаційних відрахувань та відновлення орендованого майна, зокрема, зазначено, що амортизаційні відрахування використовуються на відновлення орендованих основних фондів; орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", встановлено, що орендоване майно включається до балансу підприємства, господарського товариства із зазначенням, що це майно є орендованим. Таке правило передбачено саме для майна, орендованого у складі цілісного майнового комплексу, на відміну від оренди окремого індивідуально визначеного майна, для якого включення до балансу орендаря не передбачено, згідно абз. 2 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; відповідальність сторін; страхування взятого в оренду майна.

Відповідно до п. 8.1.1. ст. 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", під терміном "амортизація" основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

Пунктом 4 Положення (стандарти) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 року за № 92, визначено, що амортизація - це систематичний розподіл вартості, яка амортизується, необоротних активів протягом строку їх корисного використання (експлуатації).

Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди (надалі - Порядок), затверджений наказом Фонду державного майна України від 07.08.1997 року №847, забезпечує реалізацію положень статей 26, 27, 28 і 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і регулює здійснення комплексу заходів і процедур, пов'язаних з поверненням орендодавцю орендованого державного майна: інвентаризації і оцінки майна орендних підприємств, визначення часток держави і орендаря у цьому майні, врахування заборгованості орендарів по орендних платежах, приймання-передавання майна, вибору організаційно-правової форми підприємства, заснованого на поверненому після оренди державному майні і, при необхідності та за згодою орендаря, майні орендаря.

Відповідно до пункту 13 вказаного Порядку, залишок коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів визначається згідно з передаточним балансом на підставі довідки керівника підприємства про рух коштів цього фонду за час оренди і зараховується до державної частки у майні орендного підприємства.

В даному випадку, довідка про рух коштів та передаточний баланс не складались, залишок амортизаційного фонду не визначено.

Як вже вище було зазначено, пунктом 4.1. договору передбачено, що амортизаційні відрахування на орендоване майно накопичується на відповідному субрахунку рахунку №42 Додатковий капітал та залишаються у розпорядженні орендаря і використовуються на відновлення орендованого майна.

Поліпшення орендованого майна, здійсненні за рахунок амортизаційних відрахувань є державною власністю, відповідно п. 4.2. договору.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач при стягненні амортизаційних відрахувань посилається на п. 9 та 15 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди (затвердженого наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 № 847).

Ретельно дослідивши матеріали справи, пункти 9, 15 Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, (на які посилається позивач в апеляційній скарзі) судова колегія дійшла до висновку, що у вищенаведеному порядку чітко не передбачено стягнення з орендаря амортизаційних нарахувань після розірвання договору оренди, а лише передбачено зарахування залишку коштів амортизаційного фонду на повне відновлення орендованих основних засобів до державної частки у майні орендованого підприємства.

Порядок повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди не встановлює жодних зобовязань щодо повернення чи сплати орендарем грошових коштів в сумі залишку коштів амортизаційного фонду на користь держави.

Відповідні обовязки відповідача також не передбачено договором та не обґрунтовані позивачем з посиланням на інші норми чинного законодавства.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволені позову в частині стягнення з відповідача амортизаційних відрахувань в сумі 152 292,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.) рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2018 року (повний текст 28.03.2018 р.) у справі №908/3510/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Витрати по сплаті судового розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції).

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2018р. (повний текст 28.03.2018 р.) у справі №908/3510/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.03.2018 р. (повний текст 28.03.2018 р.) у справі №908/3510/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 04.06.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 07.06.2018 р.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді Д.О.Попков

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4:

1 позивачу;

1 відповідачу ;

1 у справу;

1 ГСЗО;