ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1961/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Федорончук Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу в режимі відеоконференції Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2018 року про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 916/1961/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАН»

про стягнення 668 659,00 доларів США

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕТЕРАН» (далі ТОВ «ВЕТЕРАН») звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 25.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (далі ПАТ «Імексбанк») (Іпотекодержатель) та майновим поручителем ОСОБА_2 «Футбольний клуб «Чорноморець» (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобовязань 41 юридичною особою-боржником за 41 кредитним договором ( в тому числі зобовязань ТОВ «ВЕТЕРАН» за договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012, з урахуванням додаткових угод), передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно - нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», оціночна та заставна вартість яких становить 7 800 000 000,00 грн.

16.05.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію за ПАТ «Імексбанк» права власності на нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80 289,00 кв.м.., підставою виникнення якого відповідно до інформаційної довідки №100287849 від 13.10.2017 є іпотечний договір від 25.12.2014.

Із посиланням на ч.1 ,4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» заявник вважає, що всі основні зобовязання, які були забезпечені іпотекою належного ОСОБА_2 «Футбольний клуб «Чорноморець» майна, відповідно до положень договору іпотеки від 25.12.2014, в тому числі і зобовязання ТОВ «ВЕТЕРАН» за договором про відкриття кредитної лінії, є припиненими в результаті вжиття з боку ПАТ «Імексбанк» заходів щодо позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

За таких обставин, заявник вважає, що зобовязання ТОВ «ВЕТЕРАН є припиненими, що свідчить про відсутність у боржника - ТОВ «ВЕТЕРАН» будь-яких обовязків перед стягувачем - ПАТ «Імексбанк» з приводу виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/1961/15 щодо стягнення ТОВ «ВЕТЕРАН» на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитом у сумі 668 659,00 дол. США.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2018 (суддя Оборотова О.Ю.) заяву ТОВ «ВЕТЕРАН» задоволено.

Ухвала мотивована тим, що ПАТ «Імексбанк» в позасудовому порядку набуло право власності на предмет іпотеки - будівлі та споруди стадіону «Чорноморець», відповідно до умов договору іпотеки від 25.12.2014, яким було передбачено забезпечення низки зобовязань, в тому числі і зобовязань ТОВ «ВЕТЕРАН» за договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 щодо сплати кредиту. Отже, відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зобовязання відповідача за договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 (із урахуванням додаткових угод) на теперішній час є припиненими. Наведене свідчить про відсутність будь-яких обовязків ТОВ «ВЕТЕРАН» перед стягувачем щодо виконання вимог наказу господарського суду Одеської області від 05.05.2016 по справі №916/1961/15.

Не погоджується із зазначеною ухвалою господарського суду, ПАТ «Імексбанк» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу скасувати, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ТОВ «ВЕТЕРАН» - відмовити.

Скаржник вважає, що приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції порушив норми як процесуального так і матеріального права.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 року колегією суддів у складі головуючого судді Головея В.М., суддів Разюк Г.П., Савицького Я.Ф. було відкрито апеляційне провадження та справа призначена до розгляду на 13.06.2018.

25.05.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке було задоволено ухвалою суду від 29.05.2018.

06.06.2018 Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» подало заяву про відвід суддів Головея В.М., Разюк Г.П. та Савицького Я.Ф.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2018 року зупинено провадження у справі № 916/1961/15 до вирішення питання про відвід суддів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2018 суддею для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 у задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про відвід суддів відмовлено.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.06.2018 поновлено апеляційне провадження у справі.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

13.06.2018 до початку судового засідання до апеляційного суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить судову колегію звернути увагу на правові висновки Верховного Суду в цивільних справах щодо застосування положення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Представник відповідача у судове засідання 13.06.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду Одеської області в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 13.06.2018 представник позивача надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити останню.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 15.04.2016 у справі №916/1961/15 позовну заяву ПАТ «Імексбанк» задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «ВЕТЕРАН» на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитом у сумі 668 659,00 дол. США та витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн.

На виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили 05 травня 2016 рок, судом було видано відповідний наказ.

25.12.2014 року між ПAT «Імексбанк» (Іпотекодержатель) та майновим поручителем ОСОБА_2 «Футбольний клуб «Чорноморець» (Іпотекодавець) було укладено іпотечний Договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 6134, за умовами якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобовязань 41 юридичною особою-боржником за 41 кредитним договором, передав в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно: нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80 289,00 кв.м., що знаходяться на земельній ділянці площею 62 403 кв.м., загальною вартістю 7 800 000 000,00 грн., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська (вул. Енгельса), будинок 1/20 (предмет іпотеки).

Пунктом 1.1 іпотечного договору від 25.12.2014 року передбачено, що договір іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 року (із урахуванням додаткових угод), який укладено між Іпотекодержателем та ТОВ «ВЕТЕРАН» стосовно повернення отриманої суми кредиту (основне зобов`язання).

Листом №825 від 05.04.2017 року ПAT «Імексбанк» звернулось до ОСОБА_2 «Футбольний клуб «Чорноморець» та ТОВ «ВЕТЕРАН» із вимогою про усунення порушень (у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку»), відповідно до якого вимагало у тридцятиденний строк виконати порушене зобов`язання за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 року та сплатити заборгованість, яка станом на 01.03.2017 року становить 842 463,79 дол. США.

ПAT «Імексбанк» було попереджено Іпотекодавця та ТОВ «ВЕТЕРАН», що у разі невиконання у тридцятиденний строк зобовязань за кредитним договором банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. ОСОБА_2 іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, згідно положень статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотеко держателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до положень статті 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

16.05.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію за ПAT «Імексбанк» права власності на нежитлові будівлі центрального стадіону «Чорноморець», загальною площею 80 289,00 кв.м. на загальну суму 7 800 000 000,00 грн., підставою виникнення якого, відповідно до інформаційної довідки №100287849 від 13.10.2017, є іпотечний договір від 25.12.2014.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється, зокрема, у разі набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 статті 36 вищеназваного Закону, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотеко держателя щодо виконання боржником основного зобовязання є недійсними.

Отже, Законом чітко передбачено, що у разі припинення Іпотечного договору, припиняється всі зобовязання боржника за основним зобовязання, а саме за зобовязанням по Кредитному Договору від 31.08.2012 року, п.3.2.8 якого передбачено що у випадку непогашення Кредиту та/або процентів, Кредитор має право звернути стягнення на предмет застави.

Приймаючи до уваги викладене, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції, правомірно встановив, що набуття ПAT «Імексбанк» в позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки - будівлі та споруди стадіону «Чорноморець», відповідно до умов Договору іпотеки від 25.12.2014 року, та те, що іпотечним договором було передбачено забезпечення зобовязань ТОВ «ВЕТЕРАН» за Договором про відкриття Кредитної лінії № 73/12 від 31.08.2012 (із урахуванням додаткових угод) щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, а тому виданий господарським судом Одеської області наказ від 05.05.2016 не підлягає виконанню.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на повторний розгляд справи по суті під час прийняття оскаржуваної ухвали, що призвело до порушення принципу правової визначеності, не може бути визнано обґрунтованим, адже за змістом ч. 2 ст. 328 ГПК України суду надане право визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наразі, розгляд відповідної заяви здійснено судом у відповідності до вимог ст. 328 ГПК України, в межах даної справи, наявних в ній письмових, достовірних та належних доказів, які мають значення для її вирішення.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 914/1316/16, оскільки в останній справі інший предмет спору.

Стосовно доводів апелента, що в результаті позасудового набуття з боку ПAT «Імексбанк» права власності на предмет іпотеки були погашені виключно зобовязання ТОВ «МЕРЕЖА ГОТЕЛІВ ОСОБА_4», ТОВ «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНЕ АГЕНСТВО «ПРОМБУД», ТОВ «КРУЇЗ ДЕЛЮКС», ТОВ «КОМПАНІЯ ПО ТОРГІВЛІ», судова колегія зазначає, що у випадку реалізації способу позасудового врегулювання стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у іпотекодержателя відсутнє право задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна у разі, якщо ціна предмета іпотеки, який передається іпотекодержателю у власність, є меншою від суми заборгованості.

У випадку наявності у іпотекодержателя наміру здійснити погашення лише частини зобовязань, забезпечених іпотекою, він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку», і саме в такому випадку рішенням суду мають в обовязковому порядку бути встановлені як розмір зобовязання, яке підлягає задоволенню за рахунок предмету іпотеки, так і його (предмету іпотеки) початкова вартість.

На підставі викладеного, апеляційна скарга ПAT «Імексбанк» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2018 року про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підлягає залишенню без задоволення, що згідно із ст. 129 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись cm.cm. 255, 269, 271, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

ОСОБА_5