КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2018 р. Справа№ 910/1712/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача ОСОБА_2

від позивача ОСОБА_3,

від відповідача Жила М.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 (повний текст складено 27.04.2018) по справі №910/1712/18 (суддя Морозов С.М.)

за позовом ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про стягнення 284 636,40 грн, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення дивідендів в розмірі 181 171,22 грн, а також нарахованих фінансових санкцій в розмірі 103465,18 грн за порушенням зобов'язання по їх виплаті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства, не виконав належним чином зобов'язання з виплати позивачу, як акціонеру Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", дивідендів за 2011 - 2014 роки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 по справі №910/1712/18 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_2 181 171,22 грн суми основного боргу, 88 594,71 грн інфляційних втрат, 14 870,47 грн 3 % річних та 4 269,55 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що обов'язок виплати дивідендів без будь-яких додаткових умов, покладено на відповідача у встановлений у рішенні загальних зборів строк, у даному випадку з 20.10.2014р. до 10.04.2015р. та з 03.08.2015р. до 03.10.2015р. Натомість матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення ним виплати позивачу дивідендів за 2011-2014 роки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 скасувати в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, та прийняти нове рішення, яким в цій частині позову відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що позиція місцевого господарського суду у даній справі щодо застосування положень Цивільного кодексу України, які регламентують відповідальність за порушення грошового зобов'язання, до правовідносин та зобов'язань, що виникають в процесі управління господарською діяльністю між суб'єктом господарювання та суб'єктом організаційно-господарських повноважень, є помилковою. Так, апелянт зазначає, що між ним та позивачем існували організаційно-господарські немайнові зобов'язання, що виникли у процесі управління господарською діяльністю, в яких відсутні ознаки дій, передбачених у понятті грошового зобов'язання. Тобто, виплата частини прибутку (дивідендів) товариства не є договірним зобов'язанням товариства, а тому відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлена ст.625 Цивільного кодексу України, не може бути застосована.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 по справі №910/1712/18 та призначено до розгляду 21.06.2018.

Розпорядженням від 14.06.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з участю судді Андрієнка В.В. у підготовці в Національній школі суддів України.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2018, в зв'язку з участю судді Андрієнка В.В. який не є головуючим суддею у підготовці в Національній школі суддів України, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 по справі №910/1712/18до свого провадження.

В судове засідання 18.06.2018 з'явились представники позивача та відповідача.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 20.10.2014, позивач був власником 2 100 штук простих іменних акцій, а станом на 03.08.2015р. - 2 000 штук простих іменних акцій ПАТ "Укрнафта", що відповідно до приписів вищенаведених положень законодавства свідчить про існування у позивача права на отримання частини прибутку акціонерного товариства (дивідендів).

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленим протоколом №22 від 10.10.2014, затверджено прибуток Товариства за 2011-2013 р.р., визначено його розподіл та розмір, порядок і строки виплати дивідендів акціонерам. Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", оформленим протоколом №23 від 22.07.2015 затверджено прибуток Товариства за 2014р., визначено його розподіл та розмір, порядок та строки виплати дивідендів акціонерам.

На підставі зазначених рішень загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрнафта", відповідачем, станом на 20.10.2014 та станом на 03.08.2015, здійснено нарахування позивачу доходу у вигляді дивідендів, а саме за 2011р. - 84 483,00 грн. (2 100 шт. х 40,23 грн.), за 2012р. - 55 293,00 грн. (2 100 шт. х 26,33 грн.), за 2013р. - 7 350,00 грн. (2 100 шт. х 3,50 грн.), за 2014р. - 46 640,00 грн. (2 000 шт. х 23,32 грн.).

За приписами ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права, згідно п. 8 ч. 1 ст.2 Закону України "Про акціонерні товариства" - це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства, у разі його ліквідації, відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Відповідно до ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість акцій однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств (ч. 1 ст.6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок").

Положеннями ст.25 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Таким чином, правовою підставою набуття майнових прав акціонера акціонерного товариства, в тому числі і права на одержання дивідендів, є набуття права на відповідну акцію товариства.

За змістом ст. 30 Закону України "Про акціонерні товариства" дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Дивіденди виплачуються на акції, звіт про результати розміщення яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів. Виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку відповідно до статуту акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців після закінчення звітного року. У разі відсутності або недостатності чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку минулих років виплата дивідендів за привілейованими акціями здійснюється за рахунок резервного капіталу товариства або спеціального фонду для виплати дивідендів за привілейованими акціями. Рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Беручи до уваги, що наявними в матеріалах справи Рішеннями підтверджується затвердження Загальними зборами акціонерів Товариства прибутку за 2011-2013 та 2014 роки, визначення його розподілу, розміру, порядку та строків виплати дивідендів акціонерам, відповідно з прийняттям цих Рішень відповідач взяв на себе зобов'язання з виплати, зокрема, на користь позивача дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності в 2011-2013 роках.

Доказів виплати позивачу дивідендів у встановлені Рішеннями Загальних зборів строки матеріали справи не містять.

Разом з тим, згідно п.160.1 ст.160 Податкового кодексу України будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею.

За приписами п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах: 5 відсотків - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та корпоративних правах, нарахованих резидентами - платниками податку на прибуток підприємств (крім доходів у вигляді дивідендів по акціях, інвестиційних сертифікатах, які виплачуються інститутами спільного інвестування) (п. 167.5.2. п. 167.5. ст. 167 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до положень Податкового кодексу України відповідачем утримано та сплачено до бюджету податок з доходів фізичних осіб, що становить 5%, у розмірі 4224,15 грн. (за 2011 рік), 2764,65 грн. (за 2012 рік), 367,50 грн. (за 2013 рік), 2332,00 грн. (за 2014 рік), а також військовий збір, що становить 1,5%, у сумі 1267,25 грн. (за 2011 рік), 829,40 грн. (за 2012 рік), 110,25 грн. (за 2013 рік) та 699,60 грн. (за 2014 рік), на підтвердження чого відповідачем долучено до матеріалів справи копії відповідних платіжних доручень, витягів з податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що матеріалами справи належним чином підтверджується існування грошового зобов'язання відповідача по сплаті позивачу грошових коштів в розмірі 137562,82 грн в строк до 10.04.2015 за 2011 - 2013 роки, а дивіденди за 2014 рік у розмірі 43608,40 грн мали бути виплачені відповідачем у строк до 03 жовтня 2015.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин на підставі ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми невипалених дивідендів в розмірі 181171,22 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта про безпідставне стягнення 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про акціонерні товариства", з моменту прийняття рішення загальними зборами, виплата дивідендів акціонеру стає обов'язком цього товариства, належне виконання якого покладається саме на це товариство і не залежить від будь-яких дій акціонера.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. ст.524 та 533 Цивільного кодексу України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання щодо сплати коштів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків може бути, у тому числі, і рішення загальних зборів про виплату дивідендів. Таким чином, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, й факту прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Таким чином, правовідносини, в яких товариство у разі прийняття рішення загальними зборами про виплату акціонеру дивідендів, зобов'язане здійснити таку виплату, є грошовим зобов'язанням.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок 3% річних, який складено арифметично вірно та інфляційних втрат, що не перевищує розрахованої судом суми таких нарахувань, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, а обставини, які встановлені апеляційною інстанцією не призвели до неправильного вирішення спору місцевим господарським судом, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 по справі №910/1712/18 без змін.

2.Матеріали справи №910/1712/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Поновити дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 по справі №910/1712/18.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.06.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна