ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" червня 2018 р.Справа № 922/1631/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Птах Ігоря Миколайовича про забезпечення позову по справі

за позовом ФОП Птах Ігоря Миколайовича, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків
про стягнення 951 731,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП Птах І.М., звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- суму заборгованості за договором оренди №1 від 01.09.2014 у розмірі 572432, 58 грн.,

- пеню у розмірі 95619,70 грн.,

- інфляційні суми за період прострочення з 01.04.2016 по 14.06.2018 у розмірі 245 907,57 грн.,

- 3% річних від простроченої суми за період прострочення с 01.04.2016 по 14.06.2018 у розмірі 37 771,15 грн., а всього 951 731,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №1, що був укладений між сторонами 02.09.2014, в частині повного та своєчасного внесення орендної плати. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 20.06.2018 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.07.2018 о 10:15.

20.06.2018 до господарського суду Харківської області надійшла заява ФОП Птах І.М. про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов Птах І.М., ід.номер НОМЕР_1 (місцезнаходження: 61002, АДРЕСА_1) до ТОВ "Афаліна", (місцезнаходження: 61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9) про стягнення заборгованості, пені, інфляційних сум та 3% річних за договором оренди № 1 від 02.09.2014 в загальному розмірі 951731,00 грн. та накласти арешт на нерухоме майно, що належить ТОВ "Афаліна" на праві власності, яке розташоване у м. Харкові, пров. Пластичний, 9, а саме:

- нежитлові приміщення №1-:-3, 5-:-15, 21-:-39, частина приміщення №4 площею 448,2 кв.м. у нежитловій будівлі корпус №1 літ. "Ш-1" та прибудова до корпусу №1 літ. "Ш-2", загальною площею 1940,9 кв.м., нежитлова будівля літ. "М-1", загальною площею 63,7 кв.м.;

- нежитлові будівлі: літ. "Ц-1" корпус №4 площею 1838,9 кв.м., літ. "Ц-4" корпус №4 (прибудова) площею 557,1 кв.м.;

- нежитлові приміщення №1, 2, 5 - 10, 13 - 15, 21а, 21 - 30, 43 - 51, 31 - 42 у нежитловій будівлі корп. №1 літ. "Ш-1" та прибудова до корп. №1 літ. "Ш-2" загальною площею 2116,4 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Х-1" загальною площею 181,1 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Э/1-2" загальною площею 2746,1 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "В/1-1" загальною площею 997,3 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Ч-1" загальною площею 173,5 кв.м.;

- нежитлові будівлі літ. "Р-1" загальною площею 57,8 кв.м., літ. "С-1" загальною площею 66,3 кв.м., про що компетентним органам внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт зазначеного майна.

В обґрунтування заяви ФОП Птах І.М. вказує на те, що як йому стало відомо, ТОВ "Афаліна" намагається здійснити відчуження належного йому на праві власності переліченого нерухомого майна. На думку позивача, відчуження нерухомого майна ТОВ "Афаліна" до закінчення розгляду справи судом зробить неможливим виконання судового рішення по даній справі у разі задоволення позову, оскільки підприємство відповідача не зможе здійснювати переробку алюмінію (основний вид діяльності) без виробничих приміщень, та відповідно, не матиме коштів для виплати позивачу суми боргу. До заяви позивачем надана довідка ТОВ "Афаліна" від 18.06.2018, відповідно до якої балансова вартість нерухомого майна становить 1362249,00 грн. Крім цього, до заяви позивач надав довідку ТОВ "Афаліна" від 19.06.2018, відповідно до якої залишки грошових коштів на поточних рахунках відповідача у банківських установах загалом становять 4989,87 грн. При цьому станом на 19.06.2018 ТОВ "Афаліна" має заборгованість за овердрафтом перед ПАТ "Таскомбанк" у розмірі 1 330 381,55 грн. Позивач також вказує на те, що ТОВ "Афаліна" не заперечує факт наявності заборгованості перед ФОП Птах І.М. на суму 951731,00 грн., що складає значну суму. Позивач також зазначає, що сам по собі арешт майна відповідача жодним чином не позбавляє, не перешкоджає та не порушує права відповідача на вільне володіння та використання цим майном, а спрямований виключно на забезпечення можливості реального виконання судового рішення, у разі задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд.

Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наведеного вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

У даному випадку предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла внаслідок неналежного виконання останнім своїх зобов'язань по договору оренди №1 від 01.09.2014 у розмірі 572432,58 грн. (з урахуванням пені, інфляційних та 3% річних - 951731,00 грн.). Заборгованість визнана відповідачем, про що, зокрема, свідчить підписаний між сторонами акт звірки взаємних розрахунків від 03.05.2018, доданий до матеріалів позовної заяви, та яка виникла і не сплачувалась відповідачем з березня 2016 року (тобто два роки).

Балансова вартість нерухомого майна, на яке позивач просить суд накласти арешт, складає 1362249,00 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою відповідача. При цьому, на поточних банківських рахунках відповідача відсутні грошові кошти у достатньому розмірі для погашення заборгованості за договором оренди (у разі задоволення позовних вимог), натомість відповідач має заборгованість перед банківською установою у розмірі, який перевищує суму позову - 1330381,55 грн.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як свідчать надані позивачем до заяви про забезпечення позову докази (копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та інш.) нерухоме майно на яке позивач просить суд накласти арешт, належить на праві власності відповідачу - ТОВ "Афаліна".

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 27.07.2004, прийнятому в справі "Ромашов проти України, п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позивачем обґрунтовано належними доказами імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, з метою недопущення утруднення виконання рішення суду, з метою захисту інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану заяву про забезпечення позову.

При цьому суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Суд наголошує, що сам по собі арешт майна відповідача жодним чином не позбавляє, не перешкоджає та не порушує права відповідача на вільне володіння та використання цим майном, а спрямований виключно на забезпечення можливості реального виконання судового рішення, у разі задоволення його позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 144, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця Птах Ігоря Миколайовича про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов Птах Ігоря Миколайовича, ід.номер НОМЕР_1 (місцезнаходження: 61002, АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", (місцезнаходження: 61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9) про стягнення заборгованості, пені, інфляційних сум та 3% річних за договором оренди № 1 від 02.09.2014 в загальному розмірі 951731,00 грн. та накласти арешт в межах позовних вимог у розмірі 951731,00 грн. на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Афаліна" на праві власності, яке розташоване у м. Харкові, пров. Пластичний, 9, а саме:

- нежитлові приміщення №1-:-3, 5-:-15, 21-:-39, частина приміщення №4 площею 448,2 кв.м. у нежитловій будівлі корпус №1 літ. "Ш-1" та прибудова до корпусу №1 літ. "Ш-2", загальною площею 1940,9 кв.м., нежитлова будівля літ. "М-1", загальною площею 63,7 кв.м.;

- нежитлові будівлі: літ. "Ц-1" корпус №4 площею 1838,9 кв.м., літ. "Ц-4" корпус №4 (прибудова) площею 557,1 кв.м.;

- нежитлові приміщення №1, 2, 5 - 10, 13 - 15, 21а, 21 - 30, 43 - 51, 31 - 42 у нежитловій будівлі корп. №1 літ. "Ш-1" та прибудова до корп. №1 літ. "Ш-2" загальною площею 2116,4 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Х-1" загальною площею 181,1 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Э/1-2" загальною площею 2746,1 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "В/1-1" загальною площею 997,3 кв.м.;

- нежитлова будівля літ. "Ч-1" загальною площею 173,5 кв.м.;

- нежитлові будівлі літ. "Р-1" загальною площею 57,8 кв.м., літ. "С-1" загальною площею 66,3 кв.м., про що компетентним органам внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт зазначеного майна.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом трьох років з дня її прийняття, тобто до - 21 червня 2021 року.

Стягувач: Фізична особа-підприємець Птах Ігор Миколайович, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1; 61002, АДРЕСА_1.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Афаліна", код ЄДРПОУ - 22701074; 61177, м. Харків, пров. Пластичний, 9.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Харківського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підписана 20 червня 2018 року.

Суддя О.В. Погорелова