РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" червня 2018 р. Справа № 906/991/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Василишин А.Р.

судді Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Техновіт Агро" на рішення Господарського суду Житомирської області від 15.03.2018р. у справі №906/991/17 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техновіт Агро" (м. Київ)

до відповідачів: 1) Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м. Коростишів, Житомирська обл.); 2) державного підприємства "Сетам" (м. Київ)

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Міністерства аграрної політики та продовольства України (м. Київ); 2) державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Більковецьке" (с.Більківці, Коростишівський р-н., Житомирська обл.)

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (м. Київ)

про визнання недійсними електронних торгів з реалізації комплексу, що складається з 20 будівель та споруд (проведені 01.11.2017р. за лотом № 242271)

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 13.11.2017р.;

відповідача-1 - не з'явився;

відповідача-2 - не з'явився;

третьої особи на стороні позивача-1 - ОСОБА_3, представник за довіреністю від 29.12.2007р.;

третьої особи на стороні позивача-2 - не з'явився;

третьої особи на стороні відповідача-1 - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техновіт Агро" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання недійсними електронних торгів з реалізації комплексу, що складається з 20 будівель та споруд (проведені 01.11.2017р. за лотом №242271).

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 15.03.2018р. у справі №906/991/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Техновіт Агро" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.05.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено до розгляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техновіт Агро" подало до суду клопотання (вх. №17266/18 від 04.06.2018р.), в якому просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.06.2018р., ознайомившись зі змістом клопотання позивача про закриття провадження у справі на стадії його розгляду, судом оголошено в судовому засіданні перерву.

В судовому засіданні 19.06.2018р. представник позивача підтримав клопотання про закриття провадження у справі; не заперечив щодо можливості залучення судом апеляційної інстанції до участі у справі в якості іншого відповідача - ОСОБА_1.

Представник третьої особи на стороні позивача-1 в судовому засіданні 19.06.2018р. щодо клопотання про закриття провадження у справі та можливості залучення судом апеляційної інстанції до участі у справі в якості іншого відповідача - ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Відповідачі та інші треті особи не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 19.06.2018р., хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 1, 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсними електронних торгів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4).

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Порядок реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.09.2016 № 2831/5, згідно п. п. 1, 3 якого організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Система реалізації майна - інформаційна електронна система, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів прийняття та розміщення інформації про лоти, подання й обробки заявок на участь в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) з реалізації арештованого виконавцями майна, обробки інформації про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (ч. 1 ст. 203, ч 1 ст. 215 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч.ч. 1-3 та ч.ч. 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч.1 ст. 215 цього Кодексу).

У разі коли учасниками оспорюваного правочину є декілька осіб, а позов поданий однією з них, господарський суд має вирішити питання про залучення до участі у справі як відповідачів усіх зазначених осіб, - за умови, що склад сторін у справі узгоджуватиметься з вимогами ГПК України.

Відповідно до абз. 3 п. 30 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014р. №5, у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним, є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану (реституція), що характерно для зобов'язальних відносин, тому суд приходить до висновку, що відповідачами у справі про визнання недійсними електронних торгів повинні бути організатор торгів і особа, визнана їх переможцем.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 став переможцем електронних торгів з реалізації комплексу будівель та споруд, що підтверджується протоколом від 01.11.2017р. №294537.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позов у даній справі подано позивачем лише до організаторів електронних торгів - Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та державного підприємства "Сетам", покупця (переможця торгів) позивач не визначив відповідачем у справі, а суд першої інстанції лише залучив його до участі у справі в якості третьої особи (ухвала суду від 14.12.2017р.).

Апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

При цьому, норми ГПК щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції, крім передбаченого права залучати до участі у справі іншого відповідача.

Враховуючи викладене, з метою визначення повного кола осіб, що мають брати участь у даній справі в якості сторін, а також беручи до уваги те, що рішення у даній справі безпосередньо впливає на права та обов'язки фізичної особи ОСОБА_1, як нового власника майна, судова колегія вважає за необхідне залучити його до участі у справі в якості іншого відповідача (співвідповідача).

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що позивач в суді апеляційної інстанції не заперечив щодо можливості залучення до участі у справі судом апеляційної інстанції в якості іншого відповідача - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 48, 234, 235, 269 Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справі №906/991/17 в якості іншого відповідача (співвідповідача) - ОСОБА_1 (03058, АДРЕСА_1).

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.