ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" червня 2018 р. Справа № 922/4054/15

Суддя-доповідач ОСОБА_1,

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 (вх. №1201 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2018 у справі № 922/4054/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківметал-2", м. Харків, Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Інститут Укроргверстатінпром", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До Харківського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2018 за підписом представника акціонерів у справі №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" - ОСОБА_2

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форму і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

Як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_2, апеляційна скарга подана апелянтом на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2018 у справі №922/4054/15 щодо визнання вимог ТОВ "Двійка Монолог".

У прохальній частині апеляційної скарги апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2018 у справі №922/4054/15.

Відтак, апелянт просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду, якої не існує, оскільки, щонайменше, апелянт звертається з апеляційною скаргою у липні 2018 року. При цьому, апелянтом до апеляційної скарги не додано копію оскаржуваного ним судового рішення.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє на момент звернення апелянта з апеляційною скаргою) встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Згідно підпункту 10 пункту 2 частини 2 статті 4 цього Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на момент звернення із заявою про визнання кредиторських вимог), ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 гривень.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якою визнано кредиторські вимоги, становить 4 134, 00грн, який розрахував і сам апелянт в апеляційній скарзі.

Проте, апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, про що також свідчить відсутність зазначення про надання апелянтом доказів сплати судового збору у додатках апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і у справі немає підтвердження його повноважень.

Апеляційна скарга підписана представником акціонерів у справі №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" - ОСОБА_2

18.06.2018 до суду апеляційної інстанції надійшла заява (вх.№4700) за підписом представника акціонерів у справі №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" - ОСОБА_2, до якої додана копія протоколу загальних зборів акціонерів ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" від 06.06.2018, відповідно до якого, було прийнято рішення обрати уповноваженою особою акціонерів ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" для представлення інтересів акціонерів ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" у справі №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром", яка розглядається господарським судом Харківської області, ОСОБА_2 з наданням йому усіх прав належних учаснику справи №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" та господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника є особа, уповноважена загальними зборами учасників (акціонерів), що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, представляти їхні інтереси під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

Отже, Законом про банкрутство передбачено можливість учасникам (акціонерам) боржника, що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, уповноважити особу, яка б представляла їх інтереси під час провадження у справі про банкрутство.

При цьому, в силу статті 74 Господарського процесуального кодексу України, особа, звертаючись до суду в інтересах та/або від імені іншої особи, має надати суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх повноважень.

Відповідно до статті 154 Цивільного кодексу України, установчим документом акціонерного товариства є його статут. Статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу; умови про категорії акцій, що випускаються товариством, та їхню номінальну вартість і кількість; права акціонерів; склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень. У статуті акціонерного товариства мають також міститися інші відомості, передбачені законом.

Частиною 1 статті 155 Цивільного кодексу України передбачено, що статутний капітал акціонерного товариства утворюється з вартості вкладів акціонерів, внесених внаслідок придбання ними акцій. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, який гарантує інтереси його кредиторів. Він не може бути меншим розміру, встановленого законом.

Разом з тим, згідно зі статтею 8 Закону України "Про депозитарну систему України", підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Виходячи із положень даної норми Закону, з урахуванням вимог Закону про банкрутство, особа, яка звертається до суду як представник акціонерів боржника має підтвердити свої повноваження на підписання та подання апеляційної скарги, а також підтвердити, що особи, які брали участь у загальних зборах, на яких було вирішено уповноважити особу представляти їхні інтереси, мають статус акціонерів, які володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, шляхом надання належним чином засвідченої копії статуту акціонерного товариства та виписки з рахунка в цінних паперах станом на дату прийняття акціонерами рішення про уповноваження особи на представництво їх інтересів у справі про банкрутство.

Оскільки у даному випадку визначальним є встановлення судом факту, що уповноважуючи особу на представництво інтересів, на загальних зборах були присутні учасники (акціонери), що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника.

Тобто, ОСОБА_2, підписуючи апеляційну скаргу як представник акціонерів у справі №922/4054/15 про банкрутство ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром", мав надати суду належні та допустимі докази, що акціонери боржника відповідно до вимог Закону про банкрутство уповноважили його представляти їх інтереси під час провадження у справі про банкрутство.

Із наданого суду протоколу загальних зборів акціонерів ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" від 06.06.2018 вбачається, що на загальних зборах акціонерів боржника були присутні акціонери: ОСОБА_3, якому належать 7 196 акцій ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром", що складають 50, 683 відсотка від загальної кількості усіх акцій, та ОСОБА_4, якому належать 14 акцій ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром", що складають 0, 0986 відсотка від загальної кількості усій акцій.

Разом з тим, апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б, що дані особи станом на 06.06.2018 є власниками саме зазначеної у протоколі від 06.06.2018 кількості акцій, дослідивши б які, суд зміг встановити, що акціонери боржника, що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника уповноважили ОСОБА_2 представляти їхні інтереси під час провадження у справі про банкрутство.

При цьому, слід зазначити, що згідно відомостей з офіційного веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 зазначений як засновник (учасник) боржника із розміром внеску до статутного фонду 4 417, 50грн. При цьому, розмір статутного капіталу зазначений в сумі 10 648, 50грн.

Відтак, у наданих апелянтом документах містяться відомості, які не узгоджуються з відомостями, зазначеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів, що акціонери боржника, які прийняли рішення про надання повноважень ОСОБА_2 на загальних зборах 06.06.2018 представляти їх інтереси у справі про банкрутство, володіють більш як половиною статутного капіталу боржника.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

З урахуванням викладеного, що апелянтом в апеляційній скарзі оскаржується неіснуюча ухвала місцевого господарського суду від 11.08.2018, до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, а також належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень представника акціонерів у справі про банкрутство, суддя-доповідач ОСОБА_1 дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянт має надати суду уточнені вимоги апеляційної скарги щодо оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду у справі №922/4054/15, докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому законом порядку і розмірі; а також належні та допустимі докази, що акціонери боржника відповідно до вимог Закону про банкрутство уповноважили ОСОБА_2 представляти їх інтереси під час провадження у справі №922/4054/15 про банкрутство - належним чином засвідчену копія статуту ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" у редакції, що діяла станом на 06.06.2018, та виписку з рахунка в цінних паперах акціонерів ПрАТ "Інститут "Укроргверстатінпром" станом на 06.06.2018.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.08.2018 у справі №922/4054/15 залишити без руху.

Апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; докази усунення недоліків мають надійти до Харківського апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням строків поштового перебігу.

Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Здоровко Л.М.