РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.05.2018Справа № 910/3213/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ГУД»

до Фізичної особи-підприємця Онопрійчук Юлії Валентинівни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал Тревел»

про розірвання договору та стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - не з'явились

від третьої особи - не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

20 березня 2018 року на розгляд Господарського суду м. Києва було передано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ГУД» до Фізичної особи-підприємця Онопрійчук Юлії Валентинівни про розірвання договору №4 від 16.06.2016р. та стягнення 208726,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на день звернення до суду відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором на туристичне обслуговування №4 від 16.06.2016р. та не повернув позивачу сплачені на виконання умов договору кошти.

Відповідач явку свого представника в судові засідання не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Ухвалою суду від 22.03.2018р. було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 24.04.2018р., залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Корал Тревел» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

20.04.2018р. до суду надійшла заява третьої особи про можливість розгляду справи без присутності представника третьої особи.

23.04.2018р., 05.05.2018р. та 22.05.2018р. від позивача до суду надійшли заяви про підтримку позовних вимог в повному обсязі та про можливість розгляду спору без участі його представника.

За наслідками судового засідання 24.04.2018р. судом було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.05.2018р.

За наслідками проведення судового засідання 10.05.2018р. судом було постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.05.2018р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

16.06.2016р. між позивачем (замовник) та відповідачем (турагент) було укладено договір на туристичне обслуговування №4.

Пунктом 1.1 договору №4 встановлено, що згідно з заявкою замовника і даним договором турагент за встановлену в договорі плату зобов'язується забезпечити надання представнику замовника й особам, що слідують з ним, комплексу туристичних послуг, а замовник зобов'язується на умовах даного договору прийняти і оплатити їх.

Пунктом 3.1 договору №4 встановлено загальну вартість послуг в розмірі 200850,00 грн. та підставу для оплати - рахунок, виставлений турагентом.

Відповідачем було виставлено рахунок №СФТ-2306 від 23.06.2016р. на суму 200850,00 грн.

Позивачем було оплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжними дорученнями №331 від 23.06.2016р. на суму 60255,00 грн., №333 від 29.06.2016р. на суму 40170,00 грн., №352 від 03.08.2016р. на суму 100425,00 грн.

Відповідачем було виставлено рахунок №СФТ-2908 від 29.08.2016р. на суму 7876,00 грн.

Позивачем було оплачено вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №363 від 29.08.2016р. на суму 7876,00 грн.

Загальна сума сплачена позивачем на користь відповідача на виконання умов договору №4 на підставі виставлених рахунків становить 208726,00 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 2.1.1 договору №4 відповідач зобов'язався надати замовлені послуги в обсязі і термінах передбаченим даним договором.

Пунктом 1.2 договору передбачено обсяги та терміни послуг: тур до Греції, Криту в період з 24.09.2016р. по 04.10.2016р. з розміщенням та харчуванням чотирьох осіб.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 5. ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідачем не було виконано своїх обов'язків за договором №4 щодо надання оплачених позивачем послуг.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Пунктом 2.4.4 договору №4 передбачено право позивача вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у випадку невиконання умов цього договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Приписами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-75цс13.

Таким чином, чинне законодавство визначає, що підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 4892,90 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір на туристичне обслуговування №4 від 16.06.2016 року, укладений між Фізичною особою - підприємцем Онопрійчук Юлією Валентинівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ГУД».

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Онопрійчук Юлії Валентинівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 04213, АДРЕСА_1), з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання рішення суду, на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО ГУД» (ідентифікаційний код 39550896, адреса: 09100, Київська область, місто Біла Церква, вулиця Рибна 8, кв. 151), на будь-який рахунок, виявлений під час виконання рішення суду, заборгованість в сумі 208726,00 грн. (двісті вісім тисяч сімсот двадцять шість гривень) та судовий збір в розмірі 4892,90 грн. (чотири тисячі вісімсот дев'яносто дві гривні 90 копійок).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.06.2018р.

Суддя О.В. Котков