УХВАЛА

м. Київ

15.06.2018Справа № 4/44-20/632

За скаргою на дії у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 4/44-20/632 Акціонерного комерційного Промислово-інвестиційного банку (ЗАТ) в особі філії "Київське міське відділення Промінвестбанку"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарське об'єднання "Ліко-Холдінг"
про передачу у власність проінвестованого житла
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача (скаржника):Терещенко Т.М. - за довіреністю;
від відповідача: від відділу ДВС:Галай Г.С. - за довіреністю; не з'явився.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2006 №4/44-20/632 позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано відповідача передати позивачу дві двокімнатні квартири (загальною площею не менше 108,2 кв. м.) відповідно до умов угоди від 22.11.2001р. про зміну порядку виконання договору №02-КС від 12.01.1993р. для подальшого оформлення їх у власність, стягнуто 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2007, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2007 рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2006р. у справі №4/44-20/632 змінено, пункт другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції: "Зобов'язати ТОВ "Територіальне міжгосподарче об'єднання "ЛІКО-Холдінг" передати Акціонерному комерційному Промислово-інвестиційному банку (Закрите акціонерне товариство) в особі філії "Київське міське відділення Промінвестбанку" дві двокімнатні квартири (загальною площею не менше 124,47 кв. м.), відповідно до умов угоди від 22.11.2001р. про зміну порядку виконання договору №02-КС від 12.01.1993р. для подальшого оформлення їх у власність".

16.03.2007 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2007 №4/44-20/632 видано накази.

Ухвалою Верховного Суду України від 12.07.2007 відмовлено в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови ВГСУ від 16.05.2007 у справі №4/44-20/63.

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (надалі - ПАТ "Промінвестбанк", стягувач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ДВС, державний виконавець), згідно якої просило: витребувати від ДВС належним чином завірене ВП № 6476039 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.03.2007 № 4/44-20/632, яким зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарське об'єднання "Ліко-Холдінг" (надалі - ТОВ "Територіальне міжгосподарське об'єднання "Ліко-Холдінг", боржник) передати стягувачу дві двокімнатні квартири загальною площею 124,47 кв.м., відповідно до умов угоди від 22.11.2001 про зміну порядку виконання договору від 12.01.1993 № 02-КС; визнати неправомірною бездіяльність начальника ДВС, яка полягає у ненаданні відповіді на запити стягувача від 13.03.2017 та від 10.05.2017 та зобов'язати ДВС надати відповіді на зазначені запити.

Скарга мотивована тим, що не надавши відповіді на запити ПАТ "Промінвестбанк" від 13.03.2017 та від 10.05.2017 щодо надання належним чином завіреної копії акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення, за формою, затвердженою Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, ДВС було порушено вимоги статті 20 Закону України "Про звернення громадян".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2017 (суддя Шкурдова Л.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 (колегія суддів: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г., Гончаров С.А.), у задоволенні скарги відмовлено.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2018, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2017 у справі № 4/44-20/632 скасовано. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/753 від 24.05.2018 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, а відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями скаргу передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року розгляд скарги призначено на 15.06.2018 року.

В силу ч. 2. ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Представник ДВС в судове засідання, що відбулось 15.06.2018 року не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, про причини нявки суд не повідомив. Разом з тим, державний виконавець був належним чином повідомлений про розгляд скарги судом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд, з урахуванням ч. 2. ст. 342 ГПК України розглядає скаргу за відсутності представника ДВС.

В судовому засіданні, що відбулось 15.06.2018 року представник скаржника підтримав скаргу, надав суду усні пояснення по суті скарги, представник відповідача проти скарги заперечував, також надав усні пояснення по суті скарги.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників скаржника та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із зазначеної вище Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2018 року, колегія суддів, направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва вказує на наступне.

Обставини щодо дати акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення виконавчого провадження № 6476039 судами попередніх інстанцій не встановлювалися. Також судами не враховано, що лист ДВС від 05.04.2017, на який посилалися суди в своїх рішенням, долучений до матеріалів справи є ксерокопією, не містить номера та доказів його відправлення ПАТ "Промінвестбанк". Крім того, цим листом ДВС надано відповідь на запит ПАТ "Промінвестбанк" від 13.02.2017, доказів надання відповіді ПАТ "Промінвестбанк" на його запит від 10.05.2017 матеріали справи не містять. Проте ці обставини не були встановлені та оцінені судами попередніх інстанцій, а відтак їх висновки про необґрунтованість скарги ПАТ "Промінвестбанк" є передчасними.

Під час нового розгляду скарги місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, встановити дату акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення виконавчого провадження № 6476039, дійсні обставини надання ДВС відповіді на запити ПАТ "Промінвестбанк" від 13.03.2017 та 10.05.2017, надати належну правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для розгляду скарги по суті, і, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Судом було встановлено, що 18.02.2008 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу №4/44-20/632 від 16.03.2007 року про спонукання боржника передати стягувачу квартири, виданого Господарським судом міста Києва, винесена державним виконавцем 18.02.2008 (ВП №6476039). В подальшому - постановою державного виконавця від 19.01.2009 про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №4/44-20/632 від 16.03.2007 закінчено. Разом з тим, наказ Господарського суду міста Києва від 16.03.2007 у справі №4/44-20/632 повторно до виконання не пред'являвся.

Листом №1116 від 27.01.2017 Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ повідомив скаржника про те, що матеріали виконавчого провадження №6476039 знищені, в зв'язку із закінченням терміну їх зберігання.

Водночас державним виконавцем не було вказано дати акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення виконавчого провадження № 6476039 та Верховний суд Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.04.2018 по справі вказав на необхідність встановлення даної обставини.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018, державного виконавця було зобов'язано надати письмові пояснення по суті обставин наведених в скарзі з урахуванням Постанови Верховного Суду від 16.04.2018.

Водночас, державним виконавцем не було виконано вимоги ухвали суду в частині надання зазначених пояснень по суті обставин наведених в скарзі з урахуванням Постанови Верховного Суду від 16.04.2018, зокрема державним виконавцем не надано суду пояснень щодо дати акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення виконавчого провадження № 6476039.

Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (далі - Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Згідно з п. 9.10. Порядку виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Відповідно до п. 9.15. Порядку здавальні описи (завершених виконавчих проваджень), реєстр завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, мають трирічний строк зберігання, акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення - п'ятирічний.

Відповідно до абз. 3 п. 3.13 Порядку, передача виконавчих проваджень на зберігання здійснюється державним виконавцем один раз у півріччя на підставі здавального опису (завершених виконавчих проваджень) (додаток 13) після складення статистичного звіту. Здавальний опис (завершених виконавчих проваджень) складається у двох примірниках.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених положень Порядку та обставин справи, оскільки виконавче провадження № 6476039 буле завершене 19.01.2009, здавальний опис, з урахуванням положень Порядку, мав бути складений протягом першого півріччя 2009 року та в подальшому, разом з матеріалами виконавчого провадження мав бути збережений протягом трьох років, тобто - до 2012 року.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, а також листа державного виконавця №1116 від 27.01.2017, суд приходить до висновку, що матеріали виконавчого провадження № 6476039 знищені.

Також, судом встановлено, що скаржник звертався до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ із запитами від 13.03.2017 вих. №09-8-6/339 та 10.05.2017 року за вих. № 09-8-6/826 щодо направлення на адресу банку належним чином завіреної копії акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія листа державного виконавця від 05.04.2017 року, зі змісту якого вбачається, що останнім надано відповідь скаржнику про неможливість надання скаржнику копії акту знищення виконавчих проваджень, в зв'язку із закінченням строків його зберігання.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази того, що зазначений лист був направлений державним виконавцем на адресу скаржника та про зазначені обставини у своїй постанові від 16.04.2018 по справі вказав Верховний суд Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, у зв'язку із чим зазначив про необхідність встановити дійсні обставини надання ДВС відповіді на запити ПАТ "Промінвестбанк" від 13.03.2017 та 10.05.2017.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 року, державного виконавця було зобов'язано надати оригінал листа ДВС від 05.04.2017 та докази його направлення на адресу ПАТ "Промінвестбанк", для дослідження в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується державного виконавця, який мав довести той факт, що ним було надано скаржнику відповідь на його запити та спростувати доводи скаржника про бездіяльність державного виконавця.

Проте державним виконавцем не було виконано вимоги ухвали суду та не надано оригінал листа від 05.04.2017 та докази його направлення на адресу скаржника.

За змістом абз. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Так, держаним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що ним було надано відповідь скаржникові на його запити від 13.03.2017 вих. №09-8-6/339 та 10.05.2017 року за вих. № 09-8-6/826.

Частиною 2 ст. 343 ГПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом роз'яснень п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З урахуванням вищезазначеного та приймаючи до уваги те, що матеріали виконавчого провадження № 6476039 підлягали знищенню відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про витребування від Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві належним чином завіреного ВП № 6476039 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.03.2007 № 4/44-20/632, яким зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Територіальне міжгосподарське об'єднання "Ліко-Холдінг" передати стягувачу дві двокімнатні квартири загальною площею 124,47 кв.м., відповідно до умов угоди від 22.11.2001 про зміну порядку виконання договору від 12.01.1993 № 02-КС є безпідставними та скарга у зазначеній частині вимог не підлягає задоволенню .

Разом з тим, оскільки державним виконавцем не спростовано власної бездіяльності щодо надання скаржникові відповіді на його запити від 13.03.2017 та 10.05.2017, вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльності начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка проявилась у ненаданні відповіді ПАТ "Промінвестбанк" на запити від 13.03.2017 та від 10.05.2017, а також про зобов'язання Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати відповіді на запити ПАТ "Промінвестбанк" від 13.03.2017 вих. №09-8-6/339 та 10.05.2017 за вих. № 09-8-6/826 є обґрунтованими та скарга у зазначеній частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 340, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" на бездіяльність Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, яка проявилась у ненаданні відповіді ПАТ "Промінвестбанк" на запити від 13.03.2017 та від 10.05.2017.

3. Зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати відповіді на запити ПАТ "Промінвестбанк" від 13.03.2017 вих. №09-8-6/339 та 10.05.2017 року за вих. № 09-8-6/826.

4. У задоволенні решти частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 20.06.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко