ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"29" травня 2018 р.Справа № 922/1347/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пластик", м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 208724,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега-Пластик" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 208724,30 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №05-12 від 05.12.2017 року та договором поруки № 373 від 20.11.2017 року. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості винесення різних рішень за однакових обставин.

Суд зауважує, що під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об'єднанню підлягають вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 208724,30 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №05-12 від 05.12.2017 року та договором поруки № 373 від 20.11.2017 року.

При цьому, договір поставки №05-12 від 05.12.2017 року укладено між позивачем та відповідачем у даній справі, а договір поруки № 373 від 20.11.2017 року укладено між позивачем (Кредитор), відповідачем (Поручитель) та ТОВ "Хлібзавод Салтівський" (Боржник).

Крім того, відповідно до умов договору поруки № 373 від 20.11.2017 року, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язків Боржником за договором, передбаченим ст. 2 цього договору (надалі іменується "основний договір"), щодо оплати 256840,46 грн.

Відповідно до ст. 2 вищевказаного договору, під основним договором в цьому договорі розуміють договір поставки № 15/02 15.02.2017 року, укладений між Кредитором (в основному договорі іменується "Постачальник") та Боржником (в основному договорі іменується "Споживач").

Тобто, Товариством з обмеженою відповідальністю "Мега-Пластик" в одній позовній заяві об'єднано вимоги, які не пов'язані між собою ні підставами виникнення, ні доказами, на яких вони ґрунтуються, що є порушенням ст. 173 ГПК України.

Суд наголошує, що лише факт укладення спірних договорів між одними і тими ж сторонами не свідчить про однорідність вимог про стягнення заборгованостей за цими договорами.

Підпунктом 2 пункту 5 статті 174 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Враховуючи положення наведених статей, зазначений позов підлягає поверненню без розгляду з огляду на те, що джерелом і підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб'єктний склад, породжує різні взаємні права та обов'язки, що обумовлено відмінністю у предметах їх регулювання.

Зазначені обставини перешкоджають зясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднюють вирішення спору.

Суд також зазначає, що згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів.

Отже, відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду цієї позовної заяви позивач мав оплатити судовий збір у розмірі 3145,14 грн.

Проте, позивачем не надано жодного доказу оплати судового збору.

Крім того, згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У якості доказу направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача позивачем надано опис, в якому відсутні найменування та адреса адресата.

Таким чином, наданий позивачем опис не може бути визнано судом належним доказом направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Крім того, п.9 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Проте, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи, що не відповідає вимогам п.9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

На підставі викладеного, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега-Пластик" до Приватного акціонерного товариства "Харківський хлібокомбінат "Слобожанський" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 208724,30 грн., підлягає поверненню.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Мега-Пластик" без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу підписано 29.05.2018 року.

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).