ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 Справа № 904/1736/18

а позовом Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСЕРВІС", м. Дніпро

про стягнення пені в розмірі 112 561 грн. 64 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСЕРВІС" пені в розмірі 112 561 грн. 64 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язано за Договором підряду №2016/д/ОГЕ/1330 від 01.11.2016 року, в частині своєчасного усунення недоліків, які виникли в гарантійний період.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 ГПК України, ухвалою суду від 25.04.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвала суду від 25.04.2018 року, яка направлялися за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв'язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об'єкті поштового зв'язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об'єкті поштового зв'язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв'язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв'язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі.

В порушенням вимог ухвали суду від 25.04.2018 року, відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв'язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 року між Позивачем (Замовником) та Відповідачем (Підрядником) укладено договір підряду № 2016/д/ОГЕ/1330. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Підрядник зобов'язується виконати роботи з ремонту електрообладнання (надалі - Роботи). Об'єм робіт визначається спільно із представниками Замовника, після розбирання електрообладнання на території Підрядника, його дефектування, складання дефектної відомості і кошторисної документації. Замовник зобов'язується прийняти виконанні роботи і оплатити їх згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість робіт, доручених Підряднику, визначається згідно з кошторисною документацією, яка складається Підрядником на підставі відомості обсягів робіт і переліку матеріалів, необхідних для ремонту електрообладнання, і узгоджується з Замовником.

Орієнтована вартість робіт на ІV квартал 2016 року - І квартал 2017 року складає - 2 620 046 грн. 67 коп. крім того ПДВ 20% - 524 009 грн. 33 коп. Всього по договору з ПДВ - 3 144 056 грн. 00 коп. (п. 2.2. Договору з урахуванням додаткової угоди № 2 від 13.02.2017 року).

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що оплата Замовником вартості виконаних Підрядником робіт здійснюється на підставі рахунків-фактур, виставлених Підрядником за фактично виконані роботи, підтверджені актами виконаних робіт, оформленими двосторонньому порядку. Оплат виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, по факту виконаних робіт на протязі 45 календарних днів після підписання актів виконаних робіт та протоколу випробування електрообладнання, надання рахунків та податкових накладних за фактично виконані роботи.

Зобов'язання Замовника по оплаті вважається виконаними з моменту списання грошових коштів з поточного рахунку Замовника (п. 2.5. Договору).

На виконання умов договору Відповідач виконати роботи з ремонту електрообладнання - електродвигуна СДЕ-2-15-34 (№3ТНХZ), що підтверджується актом приймання-передачі обладнання (запчастини) з ремонту № 7 від 13.05.2017 року.

Пунктом 12.1. Договору сторони передбачили гарантійний строк у 12 місяців, який рахується з моменту підписання акту приймання-передачі електрообладнання з ремонту при умові дотримання Замовником правил технічної експлуатації електрообладнання.

Таким чином, гарантійний термін відремонтованого електродвигуна встановлено до 13.05.2018 року (12 місяців з моменту підписання акту №7).

За фактом виконаних робіт Відповідачем був виставлений рахунок-фактура №165 від 24.05.2017 року на суму 140 702,05 грн., який Позивач оплатив в повному обсязі 10.07.2017, що підтверджується платіжним дорученням №13843. (а.с.а.с.28,11).

Як стверджує Позивач в своєму позові, в період гарантійного строку за фактом виходу з ладу електродвигуна СДЕ2-15-34 комісією, що складається з представників ПАТ "ПІВДГЗК" і ТОВ "Укрспецсервіс" складено Акт від 15.12.2017. Згідно з висновком комісії, викладеним в зазначеному акті, електродвигун СДЕ2-15-34 (№ЗТНХ2) необхідно відправити в підрядну організацію ТОВ "Укрспецсервіс" для усунення виявлених дефектів згідно з гарантійними зобов'язаннями без подальшої оплати.

Згідно наданого у справу Акту № 42 прийому-передачі обладнання в ремонт, 27.12.2017 року Позивач передав, а Відповідач прийняв для доопрацювання електродвигун СДЕ2-15-34.

За доводами Позивача, відповідно до умов п. 12.2. Договору, Відповідач був зобов'язаний усунути дефекти та несправності протягом двадцяти календарних днів з моменту підписання акту № 42 від 27.12.2017, тобто до 16.01.2018 включно.

Зважаючи на те, що Відповідач здійснив повернення електродвигуна після ремонту лише 02.02.2018 року, що підтверджується відповідним Актом приймання-передачі обладнання (запчастини) з ремонту №14 від 02.02.2018 року, Позивач просить застосувати до нього відповідальність, передбачену п. 12.4. Договору у вигляді стягнення пені за кожен день прострочення строку усунення недоліків, що виникли в гарантійний період.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заявлених вимог у зв'язку із не доведенням Позивачем обставин, з настанням яких договором передбачено відповідальність к вигляді пені.

Так, відповідно до умов п. 12.2 Договору Підрядник зобов'язаний на вимогу Замовника усунути виниклі в гарантійний період дефекти і несправності за свій рахунок протягом 20 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі електрообладнання на доопрацювання. Вивіз і повернення об'єкта робіт, що знаходиться на гарантії, здійснюється силами і за рахунок Підрядника.

Згідно п. 12.4 Договору в разі порушення строку усунення виниклих в гарантійний період дефектів і несправностей, зазначеного в п. 12.2, Підрядник зобов'язаний на вимогу Замовника оплатити пеню за кожен день прострочення у розмірі 5% від вартості виконаних робіт.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позову.

За змістом ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В порушення наведених вище норм процесуального закону, Позивач не довів шляхом подання відповідних доказів, факт виходу з ладу електродвигуна СДЕ2-15-34 в період гарантійного строку. Докази складання акту від 15.12.2017 року, про який ідеться в позовній заяві, суду не подав, про існування об'єктивних причин неможливості подачі таких доказів, письмово не повідомив.

Відсутність зазначених доказів виключає підстави для висновку, що за Актом № 42 від 27.12.2017 року обладнання було передано Відповідачу саме для проведення гарантійного ремонту, що як наслідок виключає підстави для застосування до вказаних робіт положень п. 12 Договору (Гарантійні зобов'язання) відносно строків проведення гарантійного ремонту та відповідальності за їх порушення.

Відповідно до основних принципів господарського судочинства, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, у тому числі правом подавати докази, на власний розсуд.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Розпорядившись на власний розсуд своїми процесуальними правими щодо предмету спору, Позивач не подав суду докази, посилання на які міститься в позовній заяві, чим позбавив суд можливості для встановлення наявність обставин (фактів), що обґрунтовують його вимоги. При цьому, враховуючи приписи ч. 4 ст. 74 ГПК України, суд обмежений у праві збирати такі докази із власної ініціативи.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені позивачем вимоги підлягають відхиленню як недоведені.

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.06.2018

Суддя О.В. Ліпинський