УХВАЛА

м. Київ

18.06.2018Справа № 910/2876/17
За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в

особі Кабінету Міністрів України

До 1. Одеської обласної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, 1.Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»

2. Міністерство інфраструктури України

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним

договору оренди

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники учасників судового процесу:

прокурор: Кіцнак П.О. - по посв.

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: Кравцов Р.В. - по дов.

від відповідача 2: Чугунов М.В. - по дов., Войцехівський О.В.

від третьої особи 1: Нечитайло О.Є. - по дов.

від третьої особи 2: Новак А.А. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідачів, 1. Одеської обласної державної адміністрації та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» про визнання незаконним та скасування розпорядження №21/А-2016 від 16.01.2016р. Одеської обласної державної адміністрації «Про надання земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)»; визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016р., укладеного Одеською обласною державною адміністрацією з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером №:01:002:0129, площею 4,46 га, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.02.2016р. за №13344819.

Ухвалою від 22.02.2017р. було порушено провадження по справі №910/2876/17 та призначено її розгляд на 10.03.2017р. Одночасно, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самосійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» та Міністерство Інфраструктури України.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 11.04.2016 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз (65026, Одеська область, місто Одеса, вул. Ланжеронівська, буд.21, ) та зупинено провадження у справі

20.04.2017 матеріали справи № 910/2876/17 було направлено до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

18.09.2017 на адресу Господарського суду міста Києва надійшов лист № 17-1909 від 11.08.2017 за підписом директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз А.І. Ріпенка, в якому останній звертається до суду з клопотанням експертів про надання матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою суду від 29.09.2017р. поновлено провадження у справі № 910/2876/17 для розгляду клопотання експертів про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової експертизи.

У зв'язку з призначенням ухвалою суду від 11.04.2017 у справі № 910/2876/17 судової експертизи, зважаючи на те, що клопотання про експертів про надання додаткових документів, необхідних для проведення судової експертизи, розглянуто, то ухвалою суду від 29.09.2017 провадження у справі № 910/2876/17 зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

У зв'язку з проведенням експертного дослідження, Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз матеріали справи №910/2876/17 були повернуті на адресу Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 22.03.2018р. поновлено провадження по справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.04.2018р.

23.04.2018р. Генеральною прокуратурою України було подано клопотання про виклик у судове засідання експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для надання пояснень щодо висновку №17-1909 від 22.12.2017р. судової комісійної комплексної земельно-технічної експертизи з питань землеустрою, призначеної за матеріалами господарської справи №910/2876/17.

23.04.2018р. до суду надійшло клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про виклик експерта.

23.04.2018р. судом було постановлено відкласти підготовче засідання на 11.05.2018р.

У судовому засіданні 11.05.2018р. судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотань Генеральної прокуратури України та Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про виклик експерта, з огляду на недоцільність вчинення судом означеної процесуальної дії з урахуванням наданих до матеріалів справи документів.

23.04.2018р. судом задоволено клопотання Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та Генеральної прокуратури України про виклик експерта; судове засідання відкладено на 25.05.2018р.; викликано судових експертів Колосюка Анатолія Анатолійовича та Степанкевича Сергія Станіславовича у судове засідання 25.05.2018р. для надання пояснень стосовно обставин, викладених у висновку №17-1909 від 22.12.2017р. судової комісійної комплексної земельно-технічної експертизи з питань землеустрою, призначеної за матеріалами господарської справи №910/2876/17.

Ухвалою від 29.05.2018р. судом було призначено розгляд справи за участю судового експерта у режимі відеоконференції на 08.06.2018р.

08.06.2018р. судом було відкладено підготовче засідання на 18.06.2018р.

У судовому засіданні 18.06.2018р. суд дійшов висновку щодо необхідності з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та привального вирішення спору між сторонами призначення по справі повторної судової експертизи. При цьому, господарський суд виходив з наступного.

За приписами ст.1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частиною 2 ст.107 Господарського процесуального кодексу України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Як вказувалось вище, за наслідками проведення судової експертизи в межах справи №910/2876/17 експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок №17-1909 від 22.12.2017р. судової комісійної комплексної земельно-технічної експертизи з питань землеустрою, призначеної за матеріалами господарської справи №910/2876/17.

Згідно змісту вказаного висновку в результаті досліджень по взаємному місцю розташування меж акваторії порту, координати якої визначено Постановою №1073 від 30.08.2007р. Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту «Южний», та земельної ділянки площею 4,4600 га (кадастровий номер №:01:002:0129), розташованої за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новобілярської селищної ради (за межами населеного пункту), що була надана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» згідно Розпорядження №21/А-2016 від 16.01.2016р. Одеської обласної державної адміністрації, встановлено, що земельна ділянка площею 4,4600 га (кадастровий номер №:01:002:0129), не входить до меж акваторії морського порту «Южний», координати якої визначено Постановою №1073 від 30.08.2007р. Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту «Южний».

Одночасно, в матеріалах справи також наявний висновок №1890/17-41 від 07.06.2017р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складений на підстави постанови від 27.01.2017р. старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України.

У вказаному висновку зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер №:01:002:0129 площею 4,4600 га розташована в межах земельної ділянки площею 563, 6509 га, які визначені при розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в постійне користування для забудови з метою забезпечення безпеки мореплавства в межах акваторії Алжалицького лиману на території Комінтернівського району Одеської області.

Тобто, з наведеного полягає, що в матеріалах справи містяться два взаємно суперечливі докази приналежності та не приналежності земельної ділянки кадастровий номер №:01:002:0129 до акваторії морського порту «Южний».

23.04.2018р. судом задоволено клопотання Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Генеральної прокуратури України про виклик експерта; судове засідання відкладено на 25.05.2018р.; викликано судових експертів Колосюка Анатолія Анатолійовича та Степанкевича Сергія Станіславовича у судове засідання 25.05.2018р. для надання пояснень стосовно обставин, викладених у висновку №17-1909 від 22.12.2017р. судової комісійної комплексної земельно-технічної експертизи з питань землеустрою, призначеної за матеріалами господарської справи №910/2876/17.

Тобто, судом було вчинено дії з метою усунення суперечностей у наявних в матеріалах справи доказів.

У судовому засіданні 08.06.2018р. експертом було надано пояснення з приводу обставин, встановлених у висновку судової експертизи, проте, означені пояснення наведених вище суперечностей не усунули, оскільки фактично предметом дослідження є, зокрема, співставлення координатів знаходження земельної ділянки з координатами, визначеними Постановою №1073 від 30.08.2007р. Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту «Южний» та приналежність земельної ділянки до меж Аджалицького лиману, відмінні результати яких неможливо змінити шляхом надання пояснень.

За таких обставин, з огляду на наведене у сукупності, з метою дотримання принципів та виконання завдань господарського судочинства, суд дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для призначення по справі повторної судової експертизи.

При цьому, твердження прокурора стосовно наявності в матеріалах справи достатнього обсягу доказів для вирішення спору, не усувають суперечностей між вказаними вище висновками експертів, а отже, не нівелюють наявності підстав для призначення повторної судової експертизи.

Як вказувалось вище, частиною 2 ст.107 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що проведення повторної судової експертизи доручається іншій експертний установі.

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

У судовому засіданні 11.05.2018р. судом було запроновано доручити проведення повторного експертного дослідження Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса з урахуванням того, що останнє є найбільш територіально наближеним до об'єкту дослідження та наявність в ньому експертів відповідної галузі.

Учасниками справи заперечень з приводу доручення проведення повторного експертного дослідження саме вказаній експертній установі надано не було.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку щодо доцільності доручення проведення повторної судової експертизи по справі саме Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса.

Одночасно, приймаючи до уваги, що обставини приналежності земельної ділянки кадастровий номер №:01:002:0129 до меж акваторії морського порту «Южний», як підстави позовних вимог, заперечуються саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД», суд дійшов висновку щодо покладення витрат на оплату повторної експертизи саме на відповідача 2.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Крім того, твердження прокурора про те, що зупинення провадження у зв'язку з проведення повторної судової експертизи порушить розумні строки розгляду спору, суд до уваги також не приймає з урахуванням наступного.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов'язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, у даному випадку призначення повторної судової експертизи по справі має на меті саме дійсне встановлення обставин справи з метою справедливого та обґрунтованого вирішення спору між сторонами, а отже, ніяким чином не може вказувати на порушення розумних строків розгляду справи.

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у справі на час проведення повторної судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 100, 107, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Призначити повторну судову експертизу по справі №910/2876/17, проведення якої доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса (36004, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1, код 25898290).

На вирішення експерту поставити наступне питання:

Чи належить земельна ділянка площею 4,4600 га, кадастровий номер №:01:002:0129, розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новобілярської селищної ради (за межами населеного пункту), що була надана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» згідно Розпорядження №21/А-2016 від 16.01.2016р. Одеської обласної державної адміністрації, до меж акваторії морського порту «Южний», координати якої визначено Постановою №1073 від 30.08.2007р. Кабінету Міністрів України «Про межі акваторії морського порту Южний»?

2. Витрати по проведенню повторної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» (67550, Одеська область, Комінтернівський район, селище міського типу Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, буд.34, ).

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерго Продукт ЛТД» (67550, Одеська область, Комінтернівський район, селище міського типу Нові Білярі, Одесько-Миколаївське шосе, буд.34, ) забезпечити оплату експертизи Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса (36004, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1, код 25898290).

4. Зобов'язати учасників судового процесу надати в розпорядження експерта на його вимогу всі необхідні документи для проведення повторної судової експертизи.

5. Зобов'язати експерта після проведення повторної експертизи копію висновку направити на адресу позивача та відповідача.

6. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального Кодексу України.

7. Провадження у справі №910/2876/17 зупинити до закінчення проведення повторної судової експертизи.

8. Ухвалу надіслати учасникам справи та Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса.

9. Матеріали справи №910/2876/17 надіслати до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.Заслуж.пров.М.С.Бокаріуса.

10. Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст складено та підписано 19.06.2018р.

Суддя Спичак О.М.