ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" червня 2018 р.          Справа № 922/4513/16

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Здоровко Л.М., судді Плахова О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Провід Групп», м. Харків,

на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.03.2018 (суддя Усатий В.О.), постановлену в м. Харкові о 12 год. 48хв.,

у справі №922/4513/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тетрагруп", м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.03.2018 у справі №922/4513/16 зупинено провадження у справі (т.6, а.с.86,87).

ТОВ «Провід Групп» з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось та 17.05.2018 звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 29.03.2018 у справі №922/4513/16 та поновити провадження у справі.

Одночасно скаржник з посиланням на статтю 129 Конституції України, статтю 256 ГПК України, статтю 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» просив поновити строк на апеляційне оскарження з тих підстав, що ні кредитор, ані боржник, ані ліквідатор не отримували оскаржуваної ухвали, а про її існування дізналися з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Провід Групп» залишено без руху з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, а також без доказів надіслання копії апеляційної скарги сторонам у справі та доказів сплати судового збору, та встановлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали для виправлення недоліків апеляційної скарги.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала Харківського апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 04.06.2018 у даній справі отримана скаржником 08.06.2018.

У строк, визначений ухвалою суду апеляційної інстанції, скаржником надані докази надіслання копії апеляційної скарги сторонам, а також клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 29.03.2018 у справі №922/4513/16, а також клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на статтю 8 Закону України «Про судовий збір», статтю 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» у зв’язку з відсутністю вільних коштів для сплати судового збору.

Розглянувши подане скаржником клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 14 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктами 1,2 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Так, відповідно до Закону України “Про судовий збір” до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору не відносяться суб’єкти господарювання, у яких відсутні кошти для сплати судового збору.

Таким чином, органи державної влади, що утримуються за рахунок державного бюджету, суб'єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови щодо обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг суб’єктам господарювання перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

ТОВ «Провід Групп» не відноситься до категорії осіб, визначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», а предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. За таких обставин, скаржник в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір» не має права на відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Крім того, подана до клопотання копія довідки про рахунок і залишок коштів від 08.06.2018 №180605SU19070256 не є належним доказом відсутності коштів у скаржника, оскільки: по-перше, вказана копія довідки не засвідчена належним чином, а отже не є належним доказом в розумінні статей 76, 91 ГПК України; по-друге, скаржником не надано доказів відсутності у нього інших рахунків, відкритих в фінансових установах; по-третє, не надано доказів відсутності коштів в касі підприємства або інших обігових коштів.

Також, апелянт у клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" та зазначає, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наведеного судового рішення, воно стосуються саме законодавчого регулювання розміру та порядку сплати судового збору в контексті забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які звертаються до суду, а також законності мети встановлення судового збору, водночас із вказаних рішень не вбачається незаконності інституту судового збору як такого або ж необов'язковості виконання вимог чинних законів, якими врегульовано дані правовідносини. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", на яке посилається апелянт, зазначено, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у зв’язку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що не суперечить пункту 1 статті Конвенції.

Крім того, скаржником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не зазначено ймовірної дати сплати судового збору та не вказано, з настанням яких обставин у нього з’явиться можливість сплатити судовий збір до закінчення апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «Провід Групп» про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на те, що заявник апеляційної скарги не усунув недоліки, визначені судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга підлягає поверненню. У зв’язку з поверненням апеляційної скарги скаржнику в порядку статті 174 ГПК України клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження апеляційним господарським судом не розглядається.

Керуючись ст. ст 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю «Провід Групп» на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.03.2018 у справі №922/4513/16 на 4арк., з додатками на 14 арк. та конверт.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039 та також www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов