ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 904/1163/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка Олександра Володимировича

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Кощеєва І. М., Кузнецова В. О., Чуса О. В.

від 18.01.2018

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю спеціалізованого підприємства по оцинкуванню труб "Комінметінвест",

про стягнення 3 582 033,13 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 101 543 711,58 грн.

за участю представників:

позивача: не з'явився

відповідача: Діденко С.М.

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр", в якому з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог № 5679/1.2 від 16.04.2015 (т. 1, а.с. 46, 47) просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1-0018/13/14-KL від 29.10.2013 в розмірі 3582033,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 101 543 711, 58 грн, з яких:

- 3246800,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 92040500,69 грн - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів;

- 26515,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 751663,99 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами;

- 308717, 60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 8 751 546, 90 грн - пеня за простроченим кредитом та процентами.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством по оцинкуванню труб "Комінметінвест" своїх зобов'язань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування згідно з кредитним договором № 1-0018/13/14-КLІ від 26.10.2013, у зв'язку з чим відповідальність перед позивачем за невиконання зобов'язань по кредитному договору в повному обсязі має нести відповідач, як поручитель позичальника за договором поруки № 1-0457/13/14-Р від 29.10.2013, укладеним між банком та відповідачем.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 3246800,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 92040500,69 грн, прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 26515,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 751663,99 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр" в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 66 781,60 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками з поручителя є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідач згідно з договором поруки зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання кредитних зобов'язань, які випливають з кредитного договору № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством по оцинкуванню труб "Комінметінвест". За висновком суду стягнення заборгованості окремо з поручителя є правомірним з огляду на те, що виконання основного зобов'язання, забезпечено незалежним договором поруки, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, факт наявності заборгованості позичальника перед кредитором - позивачем у даній справі за кредитним договором №1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 станом на 23.02.2015 у розмірі 3 246 800,00 доларів США - заборгованості за кредитом та 26515,53 доларів США заборгованості за відсотками встановлено під час вирішення спору в інших господарських справах № 904/11047/15, № 904/865/15 та №904/1324/15. Місцевий господарський суд з посиланням на висновки Верховного Суду України, викладені в постанові № 6-216цс14 від 10.02.2016, дійшов висновку про відсутність підстав вважати договір поруки припиненим у зв'язку з ліквідацію юридичної особи-боржника, оскільки саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням та його виключення з до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов'язання поручителя з виконання забезпеченого порукою зобов'язання, оскільки боржник неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу.

Відмовляючи у задоволення позовної вимоги про стягнення пені, місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є неправомірним, оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 скасовано, прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями частини 1 статті 559, статті 598, частиною 1 статті 609 Цивільного кодексу України, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 29.03.2017 у справі №6-2013цс16, та встановивши те, що до прийняття місцевим господарським судом рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором боржник за кредитним договором був припинений, дійшов висновку про те, що зобов'язання відповідача, як поручителя, перед банком сплатити борг боржника за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 є припиненими у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - боржника за кредитним договором.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка Олександра Володимировича подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2018, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 залишити в силі.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає про те, що суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги обставини того, що кредитор (банк) своєчасно реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя шляхом пред'явлення вимоги до поручителя та шляхом звернення до суду з позовом у цій справі до припинення юридичної особи - боржника, у зв'язку з чим припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації боржника не припиняє зобов'язання, що виникло з договору поруки, який станом на час звернення позивача з позовом до суду був чинним. За твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції помилково відхилив висновки Верховного Суду України, викладені в постанові № 6-216цс14 від 10.02.2016, прийнявши до уваги висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 29.03.2017 у справі №6-2013цс16. Скаржник вказує, що зазначені висновки Верховного Суду України не суперечать один одному, а доповнюють один одного та в їх сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції. Позивач в касаційній скарзі також посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправомірно відхилив висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-216цс14 з підстав того, що правовідносини у зазначеній справі про визнання договору іпотеки припиненим не є аналогічними з даною справою, в якій правовідносини стосуються поруки та регулюються іншими нормами цивільного законодавства. За твердженням позивача зазначений висновок суду апеляційної інстанції є помилковим, оскільки і порука, і іпотека є видами забезпечення виконання зобов'язання. Скаржник також посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", в порушення якої суд апеляційної інстанції послався на судову практику, викладену в постановах Вищого господарського суду України, положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017, не прийнято до уваги та не надано належної оцінки діям відповідача, який зловживаючи своїми правами затягував розгляд справи судом з метою уникнення відповідальності за взяті на себе зобов'язання.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду Баранець О.М., Вронська Г.О., Студенець В.І. від 26.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 904/1163/15. Призначено до розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" на 22.05.2018 о 10 год. 20 хв. у приміщенні Касаційного Господарського суду в залі судових засідань № 328, надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 11.05.2018.

У зв'язку з відпусткою судді Студенця В.І. проведено повторний автоматизований розподіл справи № 904/1163/15. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 18.05.2018 для розгляду касаційної скарги визначено наступний склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Вронська Г.О., Ткач І.В.

05.05.2018 відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити в силі постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2018, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою та такою, що не спростовує законність висновків суду апеляційної інстанції, висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам цивільного законодавства. Відповідач в спростування тверджень скаржника зазначає, зокрема про те, що:

- реалізація кредитором права на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника означає не лише пред'явлення позову, але і ухвалення відповідного рішення на користь кредитора, оскільки саме на підставі рішення суду виникає обов'язок поручителя;

- положення статей 559, 609 Цивільного кодексу України імперативно встановлюють, що порука припиняється у разі припинення основного зобов'язання, а основне зобов'язання припиняється у зв'язку з ліквідацією юридичної особи-боржника;

- іпотека і порука хоч і є видами забезпечення зобов'язань, однак зазначені види забезпечення регулюються різними нормами цивільного законодавства, якими встановлені різні підстави для їх припинення;

- скаржник необґрунтовано ототожнює правовідносини поруки та іпотеки та застосовую правову позицію, прийняту по правовідносинам з іпотеки, до правовідносин з поруки, кожна правова позиція Верховного Суду України повинна застосовуватися судами виключно у разі аналогічності обставин справ, а в даному випадку суд першої інстанції прийняв до уваги висновки Верховного Суду України, які стосувались правовідносин іпотеки, і зазначені помилки були правильно виправлені судом апеляційної інстанції.

Третя особа відзив на касаційну скаргу не надала.

В судове засідання 19.06.2018 представники позивача та третьої особи не з'явилися, хоча відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів Касаційного господарського суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засіданні представників учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 29.10.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (кредитор ) та Товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованого підприємства по оцинкуванню труб "Комінметінвест" (позичальник ) укладено кредитний договір № 1-0018/13/14-KL, відповідно до пункту 1.1. якого кредитор на умовах, визначених цим договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором граничної суми коштів (далі за текстом - кредитний ліміт) в сумі 4000000,00 дол. США (пункт 1.2. договору), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки та на умовах, визначених цим договором

У пункті 1.2.1. договору сторони узгодили, що надання кредиту за цим договором можливо у валюті: долар США.

Згідно з пунктом 1.4. договору кредитування позичальника за цим договором здійснюється протягом трьох років від дати його укладення до 28.10.2016 включно, що є максимально можливим кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом.

Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за усіма вибірками згідно з пунктом 2.3. цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше:

- кінцевого терміну 28.10.2014 включно для вибірок, що надані протягом першого року кредитування;

- кінцевого терміну 28.10.2015 включно для вибірок, що надані протягом другого року кредитування;

- кінцевого терміну 28.10.2016 включно для вибірок, що надані протягом третього року кредитування.

Відповідно до пункту 2.3.1. договору кредит надається шляхом перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, в сумі, що буде зазначена в заявці на отримання вибірки, зразок якої наведений в додатку 1 до договору.

На виконання умов договору банком надано позичальнику кредитні кошти у сумі 3246800,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 51687 від 04.11.2013.

Згідно з пунктом 2.3.4. договору позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату, зазначену в акцептованій кредитором заявці, включаючи дату її надання, але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбуватися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту як він визначений згідно з пунктом 1.4. цього договору.

В пункті 2.7. договору визначено, що у разі непогашення заборгованості за відповідною вибіркою згідно з пунктом 2.3. цього договору фактична сума заборгованості за такою вибіркою вважається простроченою та переноситься на відповідний рахунок обліку простроченої кредитної заборгованості.

З огляду на положення пункту 1.4.1. договору суди встановили, що позичальник повинен був повернути кредит у сумі 3246800,00 доларів США, наданий в перший рік кредитування, до 28.10.2014 включно.

Судами також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором № 1-0018/13/14-KL між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум", як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр", як поручителем, укладено договір поруки № 1-0457/13/14-Р від 29.10.2013, відповідно до пункту 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за належне та своєчасне виконання товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством по оцинкуванню труб "Комінметінвест" (боржником) в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013. У разі порушення боржником забезпечених порукою згідно з договором зобов'язань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо.

Відповідно до пункту 2.1. договору поруки порука за цим договором забезпечує в повному обсязі виконання всіх платіжних зобов'язань боржника за кредитним договором, а саме: повернення кредиту в сумі 4000000,00 дол. США з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 28.10.2016 (включно) або протягом іншого строку/в інший термін дострокового погашення кредиту у випадках, передбачених кредитним договором; сплату процентів за користування кредитом в розмірі 10,5 % річних з можливим збільшенням їх розміру на 2 % річних без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених кредитним договором, зокрема, внаслідок порушення боржником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором; сплату комісій у розмірі, в строки (терміни) та в порядку, визначених кредитним договором; сплату можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної кредитним договором; відшкодування витрат кредитора, пов'язаних зі стягненням заборгованості за кредитним договором.

Згідно з пунктом 3.1.4. договору поруки поручитель зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати отримання письмової вимоги кредитора щодо виконання забезпеченого порукою зобов'язання виконати відповідне зобов'язання за боржника шляхом сплати коштів в рахунок повернення кредиту, сплати процентів, комісій, а також можливої неустойки (штрафу, пені ) в сумі та за реквізитами, вказаними у вимозі кредитора.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 49 від 16.06.2014 розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" з 16.06.2014, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйову Н.А. строком на 1 рік. Рішенням виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб № 10 від 19.01.2015 призначено з 19.01.2015 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Ларченко Ірину Миколаївну.

На виконання умов договору поруки банк направив Товариству з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр" вимогу № 16021/3.2 від 15.12.2014 про виконання зобов'язання щодо повернення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3246800,00 доларів США, в строк, встановлений в пункті 1.4.1. кредитного договору для вибірок, наданих протягом першого року кредитування, та сплатити пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів в розмірі 107162,82 доларів США.

Однак, поручитель залишив зазначену вимогу без виконання, що і стало підставою для звернення в лютому 2015 року Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр" як поручителя боржника за кредитним договором № 1-0018/13/14-KL від 29.10.2013 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-0018/13/14-KL від 29.10.2013 в розмірі 3582033,13 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.02.2015 складає 101543711, 58 грн.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що обставини наявності заборгованості позичальника перед позивачем - Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 станом на 23.02.2015 у розмірі 3273315,53 доларів США (в тому числі 3246800,00 заборгованості за кредитом та 26515,53 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом) встановлені господарськими судами в інших господарських справах, а саме:

- у справі № 904/11047/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізоване підприємство по оцинкуванню труб "Комінметінвест" (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2016 у справі № 904/11047/15 про визнання грошових вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізоване підприємство по оцинкуванню труб "Комінметінвест");

- у справі № 904/865/15 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 з позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізованого підприємства по оцинкуванню труб "Комінметінвест" (рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2016 у справі № 904/865/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізованого підприємства по оцинкуванню труб "Комінметінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів та припинення провадження у справі у частині стягнення заборгованості по сплаті кредитних коштів, проценті за користування кредитом, пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату процентів);

- у справі № 904/1324/15 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 з поручителя - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну" та за зустрічним позовом про визнання поруки припиненою та визнання кредитного договору недійсним.

Таким чином, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, факт наявності заборгованості позичальника перед кредитором - позивачем у цій справі за кредитним договором №1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 встановлено під час вирішення спору в інших господарських справах № 904/11047/15, № 904/865/15 та №904/1324/15 та не підлягає встановленню у цій справі.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виконання зобов'язань позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізоване підприємство по оцинкуванню труб "Комінметінвест" за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 було забезпечено порукою відповідно до договору поруки № 1-0457/13/14/Р від 29.10.2013, укладеного між позивачем та відповідачем у цій справі.

Згідно з частинами 1, 2 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, позовні вимоги у цій справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання за яким забезпечені незалежним договором поруки, заявлені банком окремо до поручителя правомірно, про що обґрунтовано зазначив місцевий господарський суд.

Однак, за результатами розгляду цієї справи суди попередніх інстанцій дійшли протилежних висновків щодо припинення поруки відповідача за договором поруки № 1-0457/13/14/Р від 29.10.2013.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати договір поруки припиненим у зв'язку з ліквідацію юридичної особи - позичальника за кредитним договором, оскільки саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням та його виключення з до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов'язання поручителя з виконання забезпеченого порукою зобов'язання.

За висновком суду апеляційної інстанції зобов'язання відповідача як поручителя перед позивачем (банком) сплатити борг позичальника за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013 є припиненими у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - позичальника за кредитним договором, яка відбулась до прийняття місцевим господарським судом рішення у цій справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками апеляційного господарського суду, вважає їх помилковими та такими, що зроблені з неправильним застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, зокрема частини 1 статті 559, статті 609 Цивільного кодексу України, та порушенням норм процесуального права щодо неврахування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Підстави припинення поруки визначені у статті 559 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За загальним правилом, закріпленим в статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, будь-які забезпечувальні зобов'язання, що випливають з основного зобов'язання, не повинні припинити свою дію у разі, якщо основне зобов'язання залишилось невиконаним, оскільки за змістом статей 553, 554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Разом з цим статтею 609 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється у зв'язку з ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Укладаючи договір поруки, поручитель приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником, у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним поручителем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок поручителя з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації боржника за цим зобов'язанням (за кредитним договором) з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим зобов'язанням (договором) не є підставою для припинення поруки, якщо кредитор реалізував своє право на отримання коштів за договором кредиту шляхом звернення до суду з позовною заявою до поручителя до моменту припинення юридичної особи - боржника.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що порука відповідача у цій справі припинилась у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - позичальника за кредитним договором, яка відбулась до прийняття місцевим господарським судом рішення у цій справі, колегія суддів вважає помилковим, оскільки суд залишив поза увагою те, що реалізація позивачем (кредитором) у цій справі права на стягнення коштів за кредитним договором була здійснена ним шляхом пред'явлення позову до поручителя 14.02.2015 року, тобто саме до моменту припинення юридичної особи - боржника, яке відбулось вже під час розгляду цієї справи, і реалізація позивачем зазначеного права не залежить від прийняття місцевим господарським судом рішення про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав вважати договір поруки припиненим у зв'язку з ліквідацію юридичної особи - позичальника за кредитним договором.

Місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками з поручителя є правомірними та обґрунтованими, оскільки відповідач згідно з договором поруки зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором № 1-0018/13/14-КL від 29.10.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю спеціалізованим підприємством по оцинкуванню труб "Комінметінвест", а факт наявності заборгованості позичальника перед позивачем у даній справі за зазначеним кредитним договором у розмірі 3 246 800,00 доларів США - заборгованості за кредитом та 26515,53 доларів США заборгованості за відсотками встановлено під час вирішення спору в інших господарських справах.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені за простроченим кредитом та процентами, нарахованої та заявленої до стягнення у доларах США з визначенням її еквіваленту у національній валюті України - гривні, з огляду на те, що чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти та її обчислення має здійснюватись лише в національній валюті України.

Згідно зі статтею 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

З огляду на те, що місцевий господарський суд дійшов правильних висновків про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а оскаржувана позивачем у справі постанова апеляційного господарського суду прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Шевченка Олександра Володимировича задовольнити.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 у справі № 904/1163/15 скасувати.

3. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2017 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комінметінвест-центр", (49023, м. Дніпро, вул. Яхненківська (Комінтерну), 7, кімн.5, ідентифікаційний код 33564395) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) 133563,20 грн (сто тридцять три тисячі п'ятсот шістдесят три гривні двадцять копійок) судового збору за подання касаційної скарги.

5. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

І. Ткач