ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2018 р. Cправа № 902/90/18

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О. С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд", смт Оратів Оратівського району Вінницької області

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир", с.Слобода-Межирівська Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 54039,36 грн заборгованості згідно договору купівлі-продажу

сторони представників до суду не направили

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/90/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд" до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" про стягнення 54039,36 грн заборгованості, нарахованої з посиланням на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору купівлі-продажу №13/03 від 13.03.2017, з яких: 45005,60 грн - основний борг, 1675,41 грн - 3% річних та 7358,35 грн - сума, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Ухвалою суду від 12.03.2018 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №902/90/18; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання у справі №902/90/18 призначити на 10.04.2018.

Ухвалою суду від 10.04.2018 постановлено розгляд справи №902/90/18 відкласти до 10.05.2018.

Судове засідання 10.05.2018 не відбулось, в зв'язку з чим ухвалою суду від 25.05.2018 його було призначено на 06.06.2018, про що повідомлено учасникам справи.

06.06.2018 під час слухання справи оголошено перерву до 14.06.2018, про дату наступного засідання сторони повідомлені телефонограмами.

На визначену судом дату представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явились.

14.06.2018 до суду за підписом представника товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд" Задарко Ю.М. надійшов лист з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи та про розгляд справи без участі останньої.

З огляду на відсутність волевиявлення відповідача на подання до суду відзиву на позовну заяву, неодноразову неявку його у судове засідання справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13.03.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Агробуд" та сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Мир" уклали договір купівлі-продажу №13/03, відповідно до п.1.1. якого Продавець продає, а Покупець приймає та оплачує на умовах, передбачених цим договором насіння ярих та зернобобових культур урожаю 2016р., в подальшому за текстом - «Насіння», найменування сорту, категорія, генерація, кількість, ціна та загальна вартість якого визначаються специфікацією, яка є невід'ємною частиною даного Договору та містить посилання на даний Договір.

Відповідно до п. 2.1. договору, Покупець здійснює 100% попередню оплату «Насіння» у формі безготівкового розрахунку платіжним дорученням шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Продавця.

Згідно п.п. 3.1.-3.6. договору, «Насіння» постачається на умовах EXW (склад Продавця) за адресою: смтОратів Оратівського району, Вінницька область, 22600 (надалі по тексту- Місце поставки). Строк поставки товару 3 банківські дні після отримання Продавцем грошових коштів згідно п.2.1., за умови надання Покупцем автомобільного транспорту для перевезення Насіння. За згодою Сторін Насіння Покупцю може постачатися окремими партіями за узгодженим графіком, який оформлюється окремою додатковою угодою до даного Договору. Датою поставки вважається дата відвантаження товару на автомобільний транспорт Покупця. В разі поставки товару на умовах доставки Покупець зобов'язаний письмово повідомити Продавця про готовність прийняти товар, визначений цим Договором,не пізніше, ніж за 10 днів до його поставки. Перехід права власності на «Насіння» відбувається в момент фактичної передачі товару на підставі прибутково-видаткових накладних, крім цього додатково разом з Насінням Продавець надає Покупцю : Свідоцтво на насіння ф.215/на сертифіковане насіння/, атестат на насіння ф.216 /на базове насіння/, копія Сертифікату на насіння, протокол випробування відсутності/наявності ГМО/тільки.для сої/, видаткову накладну, рахунок-фактура.

Пунктом 5.1., 5.3. договору, передбачено, що "Насіння" видається Продавцем і приймається Покупцем на підставі: по кількості, згідно накладних; по якості, згідно Сертифікату на насіння України, виданому ДІСГ у Вінницькій області. При передачі Продавцем «Насіння» обов'язковою є присутність уповноваженого представника Покупця який отримує дане Насіння, що підтверджується підписом в товаротранспортній накладній при його отриманні. Після приймання «Насіння» по кількості і підписом уповноваженого представника Покупця у товаротранспортній накладній претензії по кількості поставленого «Насіння» не приймаються.

Водночас 03.04.2017 сторони уклали до Договору №13/03 від « 13» березня 2017 року Специфікацію №1, у якій погоджено найменування продукції, марку, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, ціну товару, який Постачальник зобов'язався поставити на адресу Покупця.

Згідно з п.п. 2, 3 Специфікації №1 Покупець сплачує 100% вартості замовленого «Насіння» в термін вказаний в рахунку на оплату. Продавець проводить постачання «Насіння» на умовах EXW (Інкотермс-2010) на наступний день, після проведення Покупцем оплати за замовлене «Насіння». Склад Продавця знаходиться за адресою: смтОратів Оратівського району, Вінницька область, 22600.

Натомість, як зазначено позивачем у поданій до суду позовній заяві за усної домовленості сторони Продавець погодився поставити насіння без проведення попередньої оплати, але при умові, що той оплатить отримане насіння на наступний день після отримання.

Таким чином ТОВ "Агробуд" передало у власність СТОВ "Мир" товар (насіння ярої пшениці "КВС Колада" та тару (контейнери 90*90*170/2016)) на загальну суму 85005,60 грн, що підтверджується видатковими накладними (№№ 252, 253, 254, 255 від 03.04.2017), товарно-транспортними накладними (№№ 0004493, 0004494 від 03.04.2017).

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов'язання належним чином не виконав та лише частково оплатив отриманий товар на загальну суму 40000,00 грн, що стверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням №175 від 04.09.2017 та банківськими виписками по рахунку.

З огляду на несплату СТОВ "Мир" решти суми заборгованості, 24.11.2017 ТОВ "Агробуд" направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням претензію від 22.11.2017, в якій вимагав сплатити заборгованість за поставлене насіння в сумі 45005,60 грн. Даний лист відповідачем отримано 27.11.2017. Однак на день звернення до суду ні відповіді на претензію, ні коштів від відповідача не надходило.

Вищенаведені обставини і змусили позивача звернутись з даним позовом до суду.

Таким чином, загальна сума основного боргу відповідача у справі №902/90/18 перед позивачем на день подання позову до суду склала 45005,60 грн.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Між сторонами фактично укладено договір поставки, а відтак - виникли відносини, які підпадають під правове регулювання статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України та статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов'язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов'язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Основні зобов'язання, що виникли у позивача внаслідок укладення договору це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Як зазначалося раніше, позивач поставив товар на суму 85005,60 грн, у відповідача виник обов'язок його оплатити, втім, останній, не в повному обсязі розрахувався за отриманий товар, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 45005,60 грн, яку позивач просить суд стягнути у судовому порядку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас згідно ч.1 ст.693 якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У частині першій статті 530 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Строк виконання відповідачем зобов'язання по сплаті грошових коштів за отриманий товар не встановлений. Водночас позивач 24.11.2017 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості (докази направлення наявні в матеріалах справи), яку отримано відповідачем 27.11.2017.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Враховуючи зазначене, суд встановив, що відповідач повинен протягом 7 днів, тобто - не пізніше 04.12.2017 сплатити суму боргу на користь позивача.

Однак, відповідач свого обов'язку щодо сплати грошових коштів за отриманий товар не виконав.

Оскільки факт поставки товару позивачем та отримання його відповідачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару в повному обсязі суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача 45005,60 грн основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 7358,35 грн - інфляційних втрат та 1675,41 грн - 3 % річних, що нараховані за період з 04.04.2017 по 16.02.2018.

Враховуючи, що строки оплати за отриманий товар не встановлені та з урахуванням дня пред'явлення вимоги, правомірним буде нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за період з 05.12.2017 по 16.02.2018.

З огляду на викладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині 3 % річних в розмірі 273,73 грн, інфляційних в розмірі 1547,13 грн за період з 05.12.2017 по 16.02.2018. В решті позовних вимог слід відмовити.

Також згідно із ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.02.2018 вирішення питання стягнення заборгованості з відповідача було доручено позивачем Адвокату Задарко Ю.М.. Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 05.02.2018, ордер серії ВН №057862 від 05.02.2018., акт наданих послуг від 15.02.2018 на суму 4000,00 грн, виписку по рахунку за період з 16.02.2018 по 16.02.2018.

Враховуючи те, що позивач надав до суду докази надання правничої допомоги, довів суду витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, витрати по оплаті на правничу допомогу суд задовольняє та покладає на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" (23122, Вінницька область, Жмеринський район, село Слобода-Межирівська, вулиця Центральна, будинок 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агробуд" (21001, Вінницька обл., Оратівський район, смтОратів, вул.Леніна, 2, ) 45005,60 грн основного боргу; 1547,13 грн інфляційних втрат; 273,73 грн - 3% річних; 1762,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору та 4000,00 грн витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19 червня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - ТОВ "Агробуд" (22600, Вінницька область, Оратівський район, смтОратів, вул.Леніна, 2);

3 - представнику позивача - Задарко Ю.М. (АДРЕСА_1);

4 - відповідачу - СТОВ "Мир" (23122, Вінницька область, Жмеринський район, с.Слобода-Межирівська, вул.Центральна, 1)