Справа № 909/402/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., секретар судового засідання Бабенецька А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Інвестиційна компанія "ІС-Буд",

бульвар Північний ім.Пушкіна, 5 б/133, м.Івано-Франківськ,76018;

адреса для листування: вул.Кисілевскої, 49б, м.Івано-Франківськ ;

до відповідача: Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства,

містобудування та архітектури

Івано-Франківської обласної державної адміністрації,

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ,76004;

про розірвання договору №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 06.06.17,

за участю:

від позивача: Криницький В.М. - юрисконсульт, (довіреність №168 від 16.11.17);

від відповідача: Жирун Р.М.- адвокат, (довіреність б/н від 23.04.18);

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІС-Буд" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про розірвання договору №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 06.06.17.

Ухвалою суду від 23.05.18 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.06.18.

Судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Ухвалою суду від 05.06.18 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляд у по суті на 21.06.18.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримує з підстав викладених в позовній заяві, при цьому вказує на: укладення 06.07.17 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІС-БУД» та Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації договору №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти; на укладення між сторонами 26.12.17 додаткової угоди №107/д; істотне зростання вартості матеріалів та обладнання; на п.4.3.3 конкретизації умов договору, відповідно до якого підрядник має право вимагати від замовника підвищення договірної ціни у разі істотного зростання після укладення договору цін на ресурси, а у разі відмови замовника - розірвати договір підряду в установленому порядку; лист №39 від 02.04.18, в якому позивач повідомив відповідача про необхідність перевищення приблизної договірної ціни понад 10%; порушення відповідачем умов договору в частині неприйняття рішення щодо уточнення договірної ціни; звернення до відповідача з листом про розірвання договору; неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань; на норми стст.651,837,843,844 Цивільного кодексу України, стст.188,193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, про що викладено у відзиві на позов (вх.№8297/18 від 25.05.18), при цьому вказує на відсутність можливості збільшення фінансування об'єкту, оскільки кошти виділено не в повному обсязі.

Крім того, представник позивача надав суду заперечення на відзив (вх.№8467/18 від 29.05.18) в якому зазначено, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Крім того, представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив по справі (вх.№ 8646/18 від 01.06.18) та зазначає, що у зв'язку із зменшенням ліміту фінансування вказаного об'єкту кошти виділено не в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх в засіданні суду представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства суд встановив наступне.

06.06.2017року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІС-БУД» та Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації укладено договір підряду №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти.

Відповідно до умов договору, відповідач (замовник) доручає, а позивач (підрядник) забезпечує відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт по об'єкту: «Будівництво дитячого садочка на 50 місць в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області».

Відповідно до пункту 3.1 конкретизації умов договору, договірна ціна робіт є невідємною частиною договору, є приблизною і становить - 6 748 955,00грн.

В силу п.3.6 та 3.7 конкретизації умов договору, уточнення приблизної договірної ціни буде здійснюватися в міру виконання робіт. У разі появи обставин, що зумовлюють необхідність перевищення приблизної договірної ціни понад 10%, підрядник протягом 5(п'яти) днів з появи цих обставин повідомить замовника і приступить до виконання робіт лише після одержання відповідного дозволу на продовження робіт.

Між сторонами 26.12.17 укладено додаткову угоду №107/д до договору підряду №8 від 06.06.2017року за умовами якої у зв'язку із продовженням фінансування робіт по об'єкту у 2017році, підряднику доручається виконати робіт по об'єкту на суму 980 416,00грн.

Представник позивача в засіданні суду звертає увагу суду на те, що станом на травень 2018року ціни на матеріали, устаткування, електроенергію зросли. Тобто, в період після укладання договору, внаслідок зміни індексу інфляції встановленого згідно із законодавством органами державної статистики відбулося істотне зростання вартості матеріалів та обладнання по договору №8 від 06.06.2017року на виконання робіт по об'єкту: «Будівництво дитячого садочка на 50 місць в с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області».

Відповідно до пункту 4.3.3 конкретизації умов договору, підрядник вправі вимагати від замовника підвищення договірної ціни у разі істотного зростання після укладення договору цін на ресурси, а у разі відмови замовника - розірвання договору підряду в установленому порядку.

Позивач направив відповідачу лист 02.04.2018року №39 та повідомляє про обставини, що зумовлюють необхідність перевищення приблизної договірної ціни понад 10% та наголосив, що в зв'язку зі значним подорожчанням енергоносіїв, збільшенням вартості будівельних матеріалів та обладнання підприємство не має можливості виконати повний обсяг робіт згідно проектно-кошторисної документації 2017року та як наслідок просить збільшити ціну договору з метою завершення виконання робіт в передбачені договором строки).

Відповідач надав позивачу лист - відповідь №193/01-04 від 20.04.18, в якому повідомлено що збільшення договірної ціни є неможливим, оскільки це приведе до перевищення суми вказаної в тендерній документації та вказує на відсутність фінансування.

Тобто, відповідач відмовився підвищити договірну ціну.

Представник позивача звернув увагу суду на те, що грошові кошти які були отримані позивачем від відповідача на виконання умов договору були фактично використані ним на оплату праці та закупівлю всіх необхідних матеріалів по будівництву; для подальшого виконання взятих на себе договором зобов'язань та в силу істотного збільшення цін на електроресурси, будівельні матеріали та враховуючи рівень інфляції кошти які були надані позивачу від первинної суми яка була закладена в договору від 06.06.2017року №8 є недостатніми для покривання витрат які склалися у позивача в 2018році.

Позивач 24.04.18 звернувся до відповідача з листом №42 про розірвання договору №8 від 06.06.2017року.

Відповідач в листі №213/01-04 від 07.05.2018року заперечень по обсягу робіт, вартості матеріалів та обладнання, викладених у новій договірній ціні не надавав та посилається на неможливість збільшення суми договору, так як це призведе до перевищення суми вказаної в тендерній документації та заперечує проти розірвання договору.

Як наслідок, позивач просить суд розірвати договір №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 06.06.17.

Беручи до уваги викладене вище судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Згідно з приписами ст. 317 ГК України будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду (ч. 1). Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 2).

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України). Таким чином, укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Як визначено ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором, що кореспондується із ст. 525 ЦК України.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2 ст. 188 ГК України). Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 3 ст. 188 ГК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 321 ГК України підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалів та устаткування, які мали бути надані підрядником, а також послуг, що надавалися йому третіми особами, підрядник має право вимагати збільшення встановленої вартості робіт, а у разі відмови замовника - розірвання договору в установленому порядку.

Конкретизацією до умов договору передбачено, що уточнення приблизної договірної ціни буде здійснюватись в міру виконання робіт (п.3.6). Тобто, договірна ціна є приблизною. При цьому також визначено можливість розірвання договору в установленому порядку у випадку відмови замовника підвищувати договірну ціну при істотному зростанні цін на ресурси після укладення договору (п. 4.3.3). Представник відповідача в судовому засіданні визнав факт істотного зростання цін після укладення договору.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Судом встановлено, що позивач дотримався порядку добровільного розірвання договору, який визначений ст. 188 ГК України. Однак, відповідач відмовився від розірвання договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ГК України у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Аналізуючи наведені вище правові норми, беручи до уваги матеріали справи, враховуючи істотне зростання цін, не погодження відповідачем підвищення договірної ціни і його відмову розірвати договір в добровільному порядку, суд доходить висновку про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.8,124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Розірвати договір від №8 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 06.06.17, укладений між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 38163425) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІС-БУД» (бульвар Північний ім.Пушкіна, 5 б/133, м.Івано-Франківськ,76018, код 39370327).

Стягнути з Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код 38163425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІС-БУД» (бульвар Північний ім.Пушкіна, 5 б/133, м.Івано-Франківськ,76018, код 39370327) 1 762,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 25.06.18

Суддя Булка В.І.