ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 920/104/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 (головуючий - Пушай В. І., судді: Істоміна О. А., Пелипенко Н. М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство"

про стягнення 79 750 грн. 00 коп.

Короткий зміст позовних вимог

1. 11.02.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі - Позивач) звернулося із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" (далі - Відповідач) на користь Позивача штрафу в розмірі 79 750 грн. 00 коп.

2. Позовна заява мотивована неправильним визначенням Відповідачем як вантажовідправником у накладній маси вантажу ("Пиловочник всяких пород дерева") у вагоні № 60229770, транспортування якого до одержувача - ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" здійснював Позивач, а факт невідповідності маси вантажу, який був встановлений під час переважування вагону на вимогу одержувача, був засвідчений комерційним актом АА № 063294/166 від 24.08.2016. Позивач вказав, що під час складення комерційного акта була застосована норма природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто - 2 % від маси нетто, а відповідальність за неправильно зазначену в накладній масу у вигляді стягнення штрафу покладається на відправника, який несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. 15.06.2017 Господарський суд Сумської області прийняв рішення (залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017) позов задовольнити повністю: стягнути з Відповідача на користь Позивача 79 750 грн. 00 коп. штрафу. Рішення судів мотивовані обґрунтованістю вимог та наявністю підстав для стягнення з Відповідача штрафу у спірній сумі, оскільки Комерційним актом, що складений відповідно до вимог законодавства та підписаний уповноваженими особами, підтверджується обставина різниці між масою, вказаною відправником - Відповідачем, в пункті відправлення в залізничній накладній та масою, визначеною на станції призначення Нікополь, яка перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто, а тому Комерційний акт підтверджує достовірність визначеної в акті інформації, містить повну інформацію, а слідів крадіжки або втрати вантажу не встановлено. При цьому судами зазначено, що контрольна перевірка маси вантажу проводилась та визначалась тим самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення Відповідачем - шляхом зважування (вимірювання маси вантажу на вагах).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. 09.11.2017 Відповідач звернувся із касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 920/104/17 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Суд апеляційної інстанції не надав оцінки листу ТОВ "Укрторгприват" від 01.03.2017 № 32, оскільки відповідно до цього листа претензії та інших листів щодо постачання меншої кількості товару відповідно до залізничної накладної № 34832972 не надходило. Підтвердження факту отримання товару вантажоодержувачем в повному обсязі та без зауважень зазначено в графі 53 накладної № 34832972.

6. Судами попередніх інстанцій не було досліджено повноважень фізичних осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як представників одержувача на підписання заявки на контрольне переважування вантажу, яка послугувала підставою для переважування та складання Комерційного акту.

7. Станція Кривий Ріг Сортувальна не мала права складати акт загальної форми № 7651, а повинна була в разі виявлення розбіжностей в масі вантажу скласти комерційний акт. Не складання комерційного акту на станції Кривий Ріг Сортувальний засвідчує той факт, що на ній не було виявлено розбіжностей у масі вантажу за накладною № 34832972. Крім того, зважування вантажу проводилося без участі представників Відповідача.

8. Комерційний акт, на який послалися суди, як на доказ, складений з порушенням норм законодавства, має недоліки, через що не може бути врахований як належний доказ у справі, тому що у цьому акті не вказано повноваження осіб на його підписання, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з Комерційного акта не убачається, хто здійснював особисту перевірку маси вантажу, а це є обов'язковою умовою пункту 10 Правил складання актів, та не зазначено, яким саме способом визначено масу тари. Будь-яка інформація про пломби в зазначеному акті відсутня.

9. Зважування на станції відправлення проводилось не в вагоні, а окремо від нього, а на станції отримання - разом з вагоном, тому маса вантажу на станції відправлення та на станції призначення визначалася різними способами. Крім того вагу деревини не можна визначити точним способом, адже вона має пряму залежність від терміну зберігання та відсотку вологи і тому є різною, а суди не врахували погодні умови, в яких відбувалось відвантаження відправником (дощ) та особливості вантажу (деревина).

Позиція Позивача, викладена у відзиві на касаційну скаргу

10. Комерційний акт підписаний уповноваженими особами, які мають повноваження брати участь у контрольних зважуваннях та підписувати /отримувати комерційні акти.

11. Порядок та спосіб зважування вантажу відповідають вимогам законодавства, а спосіб визначення маси вантажу на повірених вагах власника під'їзної колії під час видачі вантажу був тим самим, що і при відправленні, а саме - зважування (вимірювання маси вантажу на вагах). Спосіб визначення маси вантажу при перевірці - зважування, а те, що зважування проведено іншими вагами, не є визначенням маси іншим способом.

12. Твердження Відповідача, що залізницею неправильно було визначено масу вантажу, який зважувався відправником перед завантаженням у вагон під час дощових опадів, документально не підтверджується.

Позиція Верховного Суду

Щодо наслідків неоскарження комерційного акта залізниці

13. Відповідно до пункту 118 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 06.04.1998 № 457, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з пунктом 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Пунктом 129 Статуту залізниць передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 16 Правил складання актів (пункт 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, визначено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях незагального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції. При поданні скарги через начальника станції або безпосередньо начальнику Дирекції одержувачу видається розписка про прийняття скарги.

Відповідно до пункту 17 Правил складання актів начальник Дирекції на скаргу про відмову від складання комерційного акта (акта загальної форми) або про неправильне його оформлення повинен дати мотивовану відповідь по суті скарги: стосовно швидкопсувних вантажів - протягом доби, а стосовно інших вантажів - не пізніше триденного терміну після отримання скарги. У разі обґрунтованості скарги начальник Дирекції дає розпорядження про складання комерційного акта (акта загальної форми) або про переоформлення акта. У цьому разі плата за зберігання вантажу, а також за користування вагоном (контейнером) протягом часу затримки складання акта з одержувача не стягується.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені обставини невідповідності визначеної відправником - Відповідачем маси вантажу, зазначеної у накладній, фактичній масі вантажу, що відображено в Комерційному акті, достовірність інформації в якому та відповідність складення якого нормам законодавства встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

При цьому судами не встановлено обставин оскарження одержувачем -- ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" Комерційного акта в порядку пункту 16 Правил складання актів з підстав оформлення цього акта з порушенням вказаних правил та не встановлено обставин звернення Відповідача до одержувача з приводу подання ним скарги на Комерційний акт за цих же підстав.

Враховуючи викладене, Суд погоджується із обґрунтованістю застосування до Відповідача відповідальності відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць у вигляді штрафу на спірну суму.

Щодо повноважень суду касаційної інстанції

14. Наполягаючи на прийнятті нового рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог та виклавши доводи касаційної скарги хоча і з посиланням на порушення місцевим та апеляційним судами норм матеріального права, зокрема в частині порядку та підстав оформлення комерційного акта у разі виявлення невідповідності маси вантажу відомостям в накладній та в частині порядку проведення зважування вантажу залізницею, скаржник зазначає про необхідність встановлення з метою перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень обставин у спірних правовідносинах щодо погодних умов проведення відвантаження відправником - Відповідачем, обставин, підстав та порядку проведення зважування вантажу залізницею, про необхідність дослідження поданих у справі доказів (Комерційного акту) тощо.

Отже доводи, якими скаржник обґрунтовує незаконність судових рішень першої та апеляційної інстанції, зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин щодо неправильного визначення Відповідачем як вантажовідправником у накладній маси вантажу у вагоні, транспортування якого до одержувача - ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" здійснював Позивач, а відповідно виникнення підстав для стягнення з Відповідача спірної суми штрафу. При цьому скаржник просить касаційний суд на підставі тих самих доказів у справі - комерційного акта АА № 063294/166 від 23.08.2016 та накладної № 34832972 - встановити протилежні обставини та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Однак такі вимоги скаржника викладені без врахування меж розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлених статтею 300 ГПК України. Нормами частин 1, 2 цієї статті передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, встановлення відповідних обставин не може мати місце на стадії касаційного перегляду судових рішень, оскільки виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції в силу імперативних приписів статті 300 ГПК України, у зв'язку із чим слід відхилити аргументи скаржника (пункти 6-10).

Суд звертає увагу, що Відповідач, не наводячи в касаційній скарзі жодних належних аргументів для спростування висновків судів попередніх інстанцій щодо суті заявлених позовних вимог, намагається домогтися перегляду судових рішень в повному обсязі.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема позицією, викладеною в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

15. Суд не бере до уваги аргументи скаржника стосовно відсутності заперечень та зауважень з боку ТОВ "Укрторгприват" як замовника продукції, яка транспортувалась Позивачем згідно з накладною № 34932972 (пункт 5), з огляду на наведені в пункті 14 цієї постанови межі розгляду справи судом касаційної інстанції згідно зі статтею 300 ГПК України, а також з огляду на те, що відсутність спору між вказаною особою та Відповідачем як сторонами договору від 08.06.2016 з приводу кількості отриманої від Відповідача продукції за цим договором ніяким чином не впливає на правовідносини між сторонами у даній справі з приводу наданих Позивачем Відповідачу послуг з перевезення вантажу залізничним видом транспорту, які виникли та оформлені на підставі накладної № 34932972, а тому не стосується предмету спору у даній справі.

16. Таким чином доводи скаржника щодо відсутності підстав для стягнення з нього штрафу не знайшли свого правого та матеріального підтвердження, оскільки не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях про задоволення позовних вимог зроблені відповідно до норм законодавства, зокрема статей 908 Цивільного кодексу України, пунктів 118, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 06.04.1998 № 457, а також відповідно до встановлених на підставі доказів обставин справи.

17. У зв'язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані постанова апеляційного суду та рішення місцевого суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

18. У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 15.06.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 920/104/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак