КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2018 р. Справа№ 911/1712/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Бойко Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 13.03.2018 (дата підписання 16.03.2018)

за скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на дії приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича

щодо оцінки майна боржника

у справі № 911/1712/17 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.03.2018 у справі № 911/1712/17 у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Трофименка Михайла Михайловича щодо оцінки майна боржника відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, ФОП ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення його скарги на дії приватного виконавця щодо вартості та оцінки майна боржника. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, всупереч приписам ст. ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна, вартість якого перевищує суму боргу в декілька разів. В порушення вимог ст. 50 згаданого Закону приватним виконавцем також здійснено опис та арешт майна (земельних ділянок, нежитлової будівлі, ? житлового будинку) за наявності у боржника значної кількості рухомого майна (транспортних засобів). Крім цього, апелянт не погоджується із висновком про вартість майна, оскільки при його складені були допущені суттєві порушення, а саме, оцінювачем не обстежувались об'єкти оцінки майна на дату такої оцінки, оцінка не ґрунтується на результатах аналізу цін продажу, адже порівнювались лише пропозиції. Скаржник вважає, що вартість оціненого нерухомого майна є необ'єктивною та значно заниженою, порушує його права тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції 19.06.2018 з'явився відповідач та його представник, а також представник приватного виконавця, представник позивача не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, відтак апеляційний суд вважав за необхідне справу розглядати за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції надали пояснення, в яких підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення скарги ФОП ОСОБА_2 на дії приватного виконавця щодо вартості та оцінки майна боржника.

Представник приватного виконавця в судовому засіданні апеляційної надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги відповідача, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржувану ухвалу як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Е100 Україна» (далі - ТОВ «Е100 Україна») звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) про стягнення 2 071 912,13 грн. заборгованості, з яких 957 492,35 грн. боргу за договором № 80-18 від 04.03.2011, 739 817,29 грн. інфляційних втрат та 374 602,49 грн. 15 % річних.

Рішенням господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017, позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Е100 Україна» 957 492, 35 грн. боргу за договором № 80-18 від 04.03.2011, 48 755, 76 грн. інфляційних втрат, 42 496, 92 грн. 15 % річних та 15 731, 18 грн. судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

20.10.2017 на виконання рішення господарського суду Київської області від 21.07.2017 у справі № 911/1712/17 видано наказ.

В січні 2018 на адресу Господарського суду Київської області надійшла скарга ФОП ОСОБА_2 б/н від 22.12.2017 (вх. №2/18 від 09.01.2018) на дії (бездіяльність) приватного виконавця Трофименка М.М., яка мотивована не об'єктивністю оскаржуваного висновку приватного виконавця, адже при його складенні були допущені суттєві порушення.

Заперечуючи проти згаданої скарги, приватний виконавець зазначив, що висновок та звіт про вартість арештованого майна були складені відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року №1440, Національного стандарту №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1442 та Міжнародних стандартів оцінки 8-е видання, 2007.

Не погоджуючись із вказаною скаргою, позивач подав заперечення на неї та просив відмовити в її задоволенні.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції згідно ст. 340 ГПК України. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Постановою ВП №55150445 від 13.11.2017 приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 20.10.2017 №911/1712/17.

23.11.2017 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. винесено постанову ВП №55150445 про опис та арешт майна (коштів) боржника - земельної ділянки загальною площею 0,3849 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - комерційне використання, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі загальною площею 199,1 кв.м., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 4963426, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо вартості майна, стягувачем - ТОВ «Е100 Україна» 06.12.2017 на адресу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. направлено заяву №1 від 06.12.2017 про визначення вартості майна боржника та залучення експерта для проведення оцінки майна боржника.

В подальшому, зі спливом 10-денного строку з дня винесення постанови від 23.11.2017 ВП №55150445 про опис та арешт майна (коштів) боржника, оскільки сторони виконавчого провадження письмово не повідомили виконавця про вартість майна, на підставі заяви стягувача з метою оцінки вказаного майна для подальшої його реалізації на конкурсних засадах (аукціон, прилюдні торги) приватним виконавцем 06.12.2017 винесено постанову ВП №55150445 про призначення суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та призначено суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання - Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна експертна служба» (далі - ТОВ «Приватна експертна служба»), що діє на підставі сертифікату №233/17 від 22.03.2017, виданого Фондом державного майна України зі строком дії до 22.03.2020.

Суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» в особі директора Кирилюка Павла Вікторовича попереджено про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

07.12.2017 між приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. та ТОВ «Приватна експертна служба» укладено договори №0081, №0082, №0083 про проведення незалежної оцінки майна боржника: земельної ділянки та нежитлової будівлі, сідлового тягача та напівпричіпу, на виконання яких ТОВ «Приватна експертна служба» за результатами проведення незалежної оцінки нежитлової будівлі загальною площею 199,1 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,3849 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - комерційне використання (дата оцінки 08.12.2017); колісного транспортного засобу - напівпричепу VAN HOOL 3B2011, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4 (дата оцінки 07.12.2017); колісного транспортного засобу - напівпричепу VAN HOOL 3B2011, 1999 випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, колір - червоний, складено звіти про оцінку.

Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки - колісного транспортного засобу - сідлового тягача VOLVO FII 12-42T, 1998 випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN НОМЕР_5, колір - зелений, вартість останнього станом на 07.12.2017 становить 195 200,00 грн.

Вартість колісного транспортного засобу - напівпричепу VAN HOOL 3B2011, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN НОМЕР_4, колір - червоний, згідно висновку про його вартість станом на 07.12.2017 складає 104 200,00 грн.

Відповідно до висновку про вартість об'єкта оцінки - нежитлової будівлі загальною площею 199,1 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0,3849 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення - комерційне використання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартість станом на 08.12.2017 становить 481 200,00 грн.

Згадані висновки складені оцінювачем ОСОБА_5, який має кваліфікаційне свідоцтво від 27.07.2013 НОМЕР_6, видане Фондом державного майна України.

Для оцінки об'єктів використано порівняльний та дохідний підхід у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Про оцінку земель», «Про заставу», «Про виконавче провадження», Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 №1531, Порядку проведення грошової оцінки земельних ділянок, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 09.01.2003 №2, «Положенням про порядок проведення аукціонів (публічних торгів) реалізації заставленого майна», затвердженого Постановою КМУ №1448 від 22.12.1997, Інструктивного листа ФДМУ №10-36-12633 «Щодо оформлення звіту про оцінку майна і висновку про вартість майна» від 09.10.2003, Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Міжнародними стандартами оцінки МСО 2007, з використанням Програмного комплексу «DonRest», Норм професійної діяльності оцінювача.

Висновки також містять основні показники з незалежної оцінки, які включають в себе інформацію про замовника оцінки, власника майна, форму власності, об'єкта оцінки, мету, базу, вид, використані стандарти оцінки та інші показники.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2017 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику - ФОП ОСОБА_2 надіслано копію перших сторінок висновку експерта про вартість майна для ознайомлення та до відома, а також повідомлення про те, що з повним висновком експерта можна ознайомитись у прийомні години в четвер з 10:00 до 13:00 за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 3 та роз'яснено порядок оскарження звіту у разі незгоди з ним.

Не погоджуючись зі звітом експертної оцінки майна, скаржник наполягав, що викладені у ньому висновки є необ'єктивними, при складенні звіту допущено суттєві порушення, а саме оцінювачем не проведено безпосереднього огляду і дослідження об'єкта оцінки, як і не досліджено технічного паспорта на будівлю, вартість оціненого майна є значно заниженою, що порушує його права.

Розглядаючи скарги стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за змістом цієї статті Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Як вище згадувалось, сторони не дійшли згоди щодо визначення вартості майна боржника, тому приватним виконавцем згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» залучено суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба», який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

За змістом ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (Національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог, положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими для виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна усіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Такими нормативно-правовими актами з оцінки майна, зокрема, є Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 (далі - Національний стандарт №1) та Національний стандарт №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004 (далі - Національний стандарт № 2).

Національний стандарт №1 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт №2 також є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Положеннями п. 51 Національного стандарту №1 встановлено, що незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів, узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

За приписами п. 53 Національного стандарту № 1 залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об'єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об'єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об'єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об'єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання); проаналізувати існуючий стан використання об'єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання; зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об'єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об'єкта оцінки; обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів).

Звіт про оцінку майна згідно ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Тобто, звіт з оцінки майна не є юридичною формою рішення суб'єкту оціночної діяльності, а є письмовим документом, який носить інформативно-аналітичний характер: описуються база та мета оцінки, містяться розрахунки, аналіз інформації, аналітичні дослідження, за результатом яких готується висновок про ринкову вартість об'єкту оцінки.

Звіт готується відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів з оцінки, Методики оцінки та нормативних актів Фонду державного майна України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Оскільки оскаржуваний звіт про оцінку майна (висновок оцінювача) за своєю суттю є лише результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань, належним способом його спростування може бути проведення повторної, додаткової, комплексної чи колегіальної експертизи відповідно до положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Закону України «Про судову експертизу» або надання суду інших доказів на підтвердження факту незаконного складання цього звіту.

Разом з цим, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що оцінювачем не проведено безпосереднього огляду і дослідження об'єкта оцінки, а під час дослідження використано застарілі дані.

Натомість, в Розділі 1 «Загальні положення» звіту про оцінку земельної ділянки та нежитлової будівлі від 08.12.2017 містяться відомості про те, що виконавцем звіту відповідно до вимог законодавства виконано незалежну оцінку у такій послідовності, зокрема п. 2, 3 «- ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру оцінки та використання її результатів (огляд об'єкта оцінки провів представник суб'єкта оціночної діяльності)». В Розділі 6 «Характеристика об'єкта оцінки» цього звіту зазначено, «огляд об'єкта оцінки провів представник суб'єкта оціночної діяльності, стан об'єкта характеризується як «задовільний».

За змістом п. 55 розділу «Загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна» Національного стандарту №1 оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна згідно із законодавством.

Таким чином, висновки щодо вартості майна боржника ґрунтуються в тому числі й на даних, одержаних за наслідками візуального огляду оцінювачем об'єктів оцінки, що відповідає вимогам нормативних актів, наведених вище, відповідно твердження скаржника з приводу того, що оцінювачем не обстежувались об'єкти оцінки на дату оцінки є його власними припущеннями, які не підтверджено документально, адже належних та допустимих доказів того, що оцінювачем не здійснено такого огляду скаржником суду не надано, відтак його доводи в цій частині як безпідставні та необґрунтовані не заслуговують на увагу.

Докази надання скаржником до матеріалів виконавчого провадження документально підтвердженої інформації про покращення майна відсутні, зокрема перебудови/добудови/самовільного будівництва/реконструкції об'єкта оцінки тощо.

Долучена до матеріалів справи за клопотанням б/н від 26.02.2018 (вх.№4204/18 від 28.02.2018) копія акту від 23.02.2018 правомірно не прийнята місцевим судом до уваги, адже такий акт складено вже після проведення огляду та оцінки майна боржника (станом на 23.02.2018), відповідно не може свідчити, що оцінювачем не оглянуто нежитлової будівлі за адресою: Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Залізнична, 10-Б.

Разом з цим, за твердженнями приватного виконавця, оцінку майна боржника здійснено в межах та на підставі наданих замовником правовстановлюючих та інших документів на момент оцінки, в ході оцінки майна окремо зазначено, що на дату огляду (дату оцінки) стан нежитлової будівлі визначено як «задовільний», а оцінка об'єкта проводилась виходячи із результатів проведеного оцінювачем (представником) огляду та фотофіксації наявності та технічного стану майна боржника - нежитлової будівлі.

Доводи скаржника, які висловлено усно ним в суді про те, що в ході оцінки майна оцінювачем не досліджено технічного паспорта на нежитлову будівлю, підставно відхилено судом першої інстанції, оскільки за приписами п. 8 Національного стандарту №2 вихідними даними про фізичні характеристики земельних поліпшень можуть бути: документи бюро технічної інвентаризації; проектно-кошторисна документація будівництва об'єкта оцінки у разі, коли під час ідентифікації цього об'єкта не виявлено розбіжностей між його фактичними фізичними характеристиками та такою документацією; документи натурних обмірів об'єкта оцінки та документи, що підтверджують фізичний (технічний) стан поліпшень, проведених спеціалізованими організаціями, які відповідно до законодавства мають право виконувати такі роботи, а технічний паспорт - це виключно інформаційно-довідковий документ, виготовлений на підставі проведеної технічної інвентаризації, який містить інформацію про технічні показники будівлі, поверховість, загальну площу, законність побудови. Тому оцінювачем досліджуються та аналізуються всі істотні відомості про об'єкти оцінки, зокрема, вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики.

Твердження апелянта про заниження оцінювачем вартості об'єкта оцінки в звіті про оцінку майна від 08.12.2017 також не заслуговують на увагу, адже згідно п. 3 Національного стандарту №1 ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Долучені скаржником до матеріалів справи звіти про оцінку майна боржника, земельної ділянки та нежитлової будівлі, якими визначено вищу вартість об'єктів, ніж зазначено в оскаржуваному звіті, є альтернативними, окремими судженнями, які не свідчать про вчинення порушень при складенні оскаржуваного звіту та не є підставою для його скасування. Крім цього, надані скаржником звіти не можуть бути врахованими судом при розгляді цієї скарги, оскільки в них відсутні відомості про попередження оцінювачів про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту, а копія звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, яка проводилась ФОП ОСОБА_6, взагалі не містить посилань на дату проведення оцінки.

Крім цього, скаржником не надано суду доказів на підтвердження того, що при проведенні оцінки майна було занижено вартість об'єкта нерухомості, усі викладені в скарзі мотиви фактично зводяться до припущень, не підтверджених належними та допустимими доказами, а перевірка неповноти викладених у звіті даних можлива лише при рецензуванні такого звіту у випадку його призначення, однак нормами чинного Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено такого поняття як «рецензування звіту».

За змістом ст.13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також в інших органах, зазначених в статті 5 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна полягає в його критичному розгляді та наданні висновків щодо його повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна в порядку, визначеному Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

На момент розгляду цієї скарги судом першої інстанції, в матеріалах справи не було доказів реалізації скаржником свого права заявити вимогу про рецензування звіту про оцінку майна в порядку, передбаченому Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Надана апелянтом суду апеляційної інстанції копія відповіді Фонду державного майна України щодо перевірки дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна оцінювачем та суб'єктом оціночної діяльності, відповідно до якого звіт про оцінку нежитлової будівлі кваліфікується як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, але може використовуватись з метою, визначеною у звіті, після виправлення недоліків, не приймається апеляційним судом, адже скаржником не надано самого рецензування звіту Фонду державного майна України з чітким зазначенням недоліків тощо.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень про невірне визначення вартості спірного майна, заниження вартості об'єкта оцінки та порушення оцінювачем процедури оцінки майна скаржником не надано.

Оскільки скаржником не доведено вчинення приватним виконавцем дій під час здійснення виконавчих дій з виконання наказу Господарського суду Київської області від 20.10.2017 №911/1712/17, які б суперечили вимогам чинного законодавства України, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про безпідставність на необґрунтованість скарги ФОП ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Трофименка М.М. в частині оцінки майна боржника, відтак в її задоволені слід відмовити.

Крім цього, згідно ч. 6 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку нежитлової будівлі від 08.12.2017 на даний момент є недійсним, адже з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності пройшло більше 6 місяців, відповідно після закінчення цього строку оцінка майна повинна проводитись повторно.

За таких обставин, ухвала місцевого суду є законною, обґрунтованою обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування ухвали суду апеляційний господарський суд не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні (ухвалі) висновків.

Керуючись ст. ст. 240, 255, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 13.03.2018 у справі № 911/1712/17 - без змін.

Матеріали справи № 911/1712/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.06.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук