ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018р. Справа №914/2586/17

м.Львів

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», м.Стрий Львівської області,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс Галичина», м.Дрогобич Львівської області,

про зобовязання повернути вагони, які були передані на зберігання згідно договору зберігання.

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар судового засідання Зарицька О.Р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність від 30.10.2017р.)

від відповідача: не зявився

Суть спору. На розгляд до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ, в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод ПАТ Українська залізниця, м.Стрий Львівської області, про зобовязання відповідача, Публічного акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс-Галичина, м.Дрогобич Львівської області, повернути вагони, які були передані на зберігання згідно договору зберігання №13/40 від 27.12.2012 року.

Ухвалою суду від 13.12.2017 року порушено провадження у справі №914/2586/17 за даним позовом і призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 24.01.2018 року.

Позивач подав заяву (вх.№2508/18 від 24.01.2018р.) про долучення до матеріалів справи належно засвідчених копій документів та заяву (вх.№2505/18 від 24.01.2018 р.) у якій підтверджує, що у провадженні господарських судів України, або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

Ухвалою суду від 24.01.2018р. судом ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 21.02.2018р.

Ухвалою суду від 21.02.2018р. зустрічну позовну заяву ПАТ Нафтопереробний комплекс Галичина повернуто без розгляду з підстав, викладених в ухвалі.

15.02.2018р. за вх.№5508/18 в документообігу суду зареєстровано заяву, яка надійшла від позивача з додатковими доказами.

15.02.2018р. за вх.№5509/18 в документообігу суду зареєстровано клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи відзиву на позовну заяву з доказами його надіслання позивачу.

15.02.2018р. за вх.№5529/18 в документообігу суду зареєстровано відповідь на відзив з додатковими доказами, що надійшла від позивача.

19.02.2018р. за вх.№5809/18 в документообігу суду зареєстровано пояснення, яке надійшло від відповідача щодо того, що він не заперечує проти укладення мирової угоди з позивачем за умови повної оплати позивачем наданих відповідачем послуг по зберіганню вагонів.

В судовому засіданні 21.02.2018р. сторони підтвердили, що договорів зберігання вагонів інших, ніж Договір №13/40 від 27.12.2012р., вони не укладали. Позивач стверджує, що зазначений договір припинив свою дію 31.12.2015р., позиція відповідача протилежна - договір чинний по даний час.

Ухвалою суду від 21.02.2018р. підготовче засідання відкладено на 21.03.2018р.

14.03.2018р. за вх.№9194/18 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з доказами скерування копій клопотання з додатками відповідачу.

14.03.2018р. за вх.№9166/18 в документообігу суду зареєстровано заперечення, яке надійшло від відповідача з додатковими доказами на підтвердження викладених у запереченні обставин, з доказами скерування його примірника з додатками позивачу.

19.03.2018р. за вх.№9840/18 в документообігу суду зареєстровано заперечення на клопотання, яке надійшло від відповідача з додатковими документами та доказами скерування його примірника з додатками позивачу.

Представник позивача в підготовчому засіданні 21.03.2018р. надав суду для огляду оригінали документів долучених до клопотання від 07.03.2018р. (вх.№9194/18 від 14.03.2018р.), які судом оглянуто та повернуто представнику.

Ухвалою суду від 21.03.2018р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 25.04.2018р.

19.04.2018р. за вх.№13956/18 в документообігу суду зареєстровано доповнення до відзиву, яке надійшло від відповідача з додатковими доказами на підтвердження викладених у доповненні обставин, з доказами скерування його примірника з додатками позивачу.

20.04.2018р. за вх.№14167/18 в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів з доказами скерування копії клопотання з додатками відповідачу.

Представник позивача в підготовчому засіданні 25.04.2017 року надав усні пояснення по суті поданих документів, підтвердив, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі та надано до суду всі докази на які він посилається у позовній заяві.

Представник відповідача в підготовчому засіданні 25.04.2018р. надав усні пояснення по суті поданих доповнень до відзиву. Окрім цього, представник відповідача підтвердив суду, що ним повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі та подано до суду всі докази на які він посилається у відзиві та доповненнях до відзиву.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2018 р.

В судовому засіданні 16.05.2018р. оголошено перерву до 29.05.2018р.

25.05.2018р. за вх..№18888/18 від відповідача поступило клопотання від 24.05.2018р. №32/18-119 про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням у відрядженні представника відповідача.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 29.05.2018р. забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач явки представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи під розписку в судовому засіданні 16.05.2018р., що підтверджується також протоколом судового засідання.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

27.12.2012 року між Відкритим акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс-Галичина», правонаступником якого є відповідач у справі, ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» (Зберігач), та ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» (Поклажодавець) було укладено договір зберігання вагонів №13/40 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_2, Зберігач - ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина», зобовязувався зберігати рухомий склад (вагони) передані йому ОСОБА_3 ДП «Стрийський вагоноремонтний завод», на зберігання і повернути рухомий склад (вагони), а Поклажодавець зобовязується забрати рухомий склад (вагони) та оплатити послуги по зберіганню вагонів у повному обсязі.

В звязку з тим, що ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником Державного підприємства «Стрийський вагоноремонтний завод», (відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), а також на виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014р. №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» є ОСОБА_3 по ОСОБА_2 зберігання.

Як зазначає позивач на виконання ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року по актах прийому-передачі ним було передано відповідачу на зберігання рухомий склад (вагони) під №№: 59254896, 59815928, 59579516, 59811406, 58876053, 50460138, 59577064, 59580118, 58886458, 53821567, 59042564, 59585455, 59585430, 58876061, 58654864, 58650755, 59042572, 58865502, 59588400, 59847160, 59067173, 58796038, 59802355, 59033266, 58712084, 50912138, 51394641, 51285237, 58654625, 58773391, 59809236, 59048090, 59577940, 59847616, 59061291, 59585240, 59585703, 59805853, 58772591, 58772492, 59577148, 59818229, 59830224, 59560292, 59557496, 59256198, 59843318, 59814293, 58864992, 58885831, 58885591, 58650664, 59804484, 59809079, 59811372, 59819920, 59844811, 59840876, 59582494, 59577999, 58871864, 58866062, 58891383, 58650607, 58885732, 58866021, 59584987, 59807198, 59577858, 59061093, 90399981, 59567107, 58875881, 58865775, 59575993, 58866328, 59847285, 59815530, 59815373, 59805754, 59578351, 58771791, 59818203, 59580134, 58874736, 58885716, 59575399, 58886060, 59566885, 59800052, 90461831, 59589184, 90473927, 59811489, 59586289, 59586339, 59578286, 59808667, 59804716, 90530213, 59586321, 59579524,00091334,59800128, 54410964, 54673694, 59813394, 59801928, 54427885, 54645197, 54401112, 54645296, 54410717, 54666698, 54659198, 54670997, 54425509, 54671698, 54659099, 54442173, 54667399, 54667191, 54442835, 54670690, 54425483, 54442470, 54667993, 54407606, 54668090, 54669197, 54604194, 54412044, 54644992, 54658794, 54442116, 00086898, 59805176, 59846329, 58785494.

Як вважає позивач, 31.12.2015 року термін дії договору зберігання вагонів №13/40 закінчився, нового договору на зберігання вагонів сторони не підписали.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з листами, у яких заявляв вимогу про повернення майна зі зберігання, однак такі вимоги не виконано зберігачем, майно не повернуто.

Відповідно до п. 2.4 ОСОБА_2 Зберігач повертає рухомий склад (вагони) ОСОБА_3 повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше одного робочого дня з дня отримання такої письмової вимоги.

Відтак, позивач звернувся до суду з вимогою про зобовязання відповідача повернути позивачу зі зберігання вагони №№: 59254896, 59815928, 59579516, 59811406, 58876053, 50460138, 59577064, 59580118, 58886458, 53821567, 59042564, 59585455, 59585430, 58876061, 58654864, 58650755, 59042572, 58865502, 59588400, 59847160, 59067173, 58796038, 59802355, 59033266, 58712084, 50912138, 51394641, 51285237, 58654625, 58773391, 59809236, 59048090, 59577940, 59847616, 59061291, 59585240, 59585703, 59805853, 58772591, 58772492, 59577148, 59818229, 59830224, 59560292, 59557496, 59256198, 59843318, 59814293, 58864992, 58885831, 58885591, 58650664, 59804484, 59809079, 59811372, 59819920, 59844811, 59840876, 59582494, 59577999, 58871864, 58866062, 58891383, 58650607, 58885732, 58866021, 59584987, 59807198, 59577858, 59061093, 90399981, 59567107, 58875881, 58865775, 59575993, 58866328, 59847285, 59815530, 59815373, 59805754, 59578351, 58771791, 59818203, 59580134, 58874736, 58885716, 59575399, 58886060, 59566885, 59800052, 90461831, 59589184, 90473927, 59811489, 59586289, 59586339, 59578286, 59808667, 59804716, 90530213, 59586321, 59579524,00091334,59800128, 54410964, 54673694, 59813394, 59801928, 54427885, 54645197, 54401112, 54645296, 54410717, 54666698, 54659198, 54670997, 54425509, 54671698, 54659099, 54442173, 54667399, 54667191, 54442835, 54670690, 54425483, 54442470, 54667993, 54407606, 54668090, 54669197, 54604194, 54412044, 54644992, 54658794, 54442116, 00086898, 59805176, 59846329, 58785494.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечує та вважає, що дії позивача не відповідають умовам ОСОБА_2 зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року, зокрема зазначає, що згідно умов ОСОБА_2 зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року, зокрема - п.2.4: «Зберігач (ПАТ «НПК -Галичина») повертає рухомий склад (вагони) ОСОБА_3 (ДП «Стрийський ВРЗ») повністю або частково за першою вимогою останнього, але не пізніше 2-х робочих днів, починаючи з дня наступного, після одержання такої вимоги, переданої засобами факсимільного зв»язку або електронною поштою.

Вагони, що прийняті на зберігання, видаються Поклажодацю за наявності повної оплати за всі надані в попередньому місяці Зберігачем послуги, на підставі ОСОБА_3 наданих послуг, який є підтвердженням надання послуг по зберіганню Зберігачем і прийняття цих послуг ОСОБА_3».

Відповідач стверджує, що щомісячно (з січня 2016 року по даний час ) ПАТ «НПК-ГАЛИЧИНА» направляє на адресу Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 наданих послуг, в яких вказана кількість вагонів, що знаходяться на зберіганні, та вартість наданих послуг.

У відповідності до п. 6.2 ОСОБА_2 зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року: «Поклажодавець» зобов»язується підписати ОСОБА_3 наданих послуг до п»ятого числа місяця, наступного за звітним, або направити Зберігачу мотивовану відмову його підписання».

У відповідності до п. 6.3 ОСОБА_2 зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року: «У разі не отримання Зберігачем до п»ятого числа місяця, наступного за звітним, підписаного ОСОБА_3 наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, послуги вважаються належно наданими і підлягають оплаті».

ОСОБА_4 зі сторони Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» не підписано та не повернуто, мотивованої відмови від їх підписання відповідач також не отримав.

Відповідач зазначає, що в звязку зі зміною тарифів по зберіганню рухомого складу з 01.01.2016 року, та, у відповідності до отриманого від Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» листа за № 129 від 10.02.2016 року з проханням заключити Договір зберігання на 2016 рік, відповідачем було направлено на адресу Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» 2 (два) примірники підписаного зі сторони відповідача ОСОБА_2 зберігання № 13/3 від 01.01.2016 року, який, станом на даний час, не підписаний зі сторони Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» без жодних аргументів.

Відповідач підтвердив факт знаходження у нього на зберіганні 139 вагонів позивача.

Відповідач також зазначив, що у випадку сплати коштів Філією «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» за зберігання рухомого складу за період з 01.01.2016 року по даний час, та направленні на адресу відповідача вимоги про повернення вагонів, ПАТ «НПК- ГАЛИЧИНА» зобов'язується негайно виконати умови ОСОБА_2 зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року в частині повернення вагонів.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що 31.12.2015 року термін дії договору зберігання вагонів №13/40 закінчився, нового договору на зберігання вагонів сторони не підписали.

Стверджує, що відповідно до п. 2.4 ОСОБА_2 Зерігач повертає рухомий склад (вагони) ОСОБА_3 повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше одного робочого дня з дня отримання такої письмової вимоги.

У звязку з закінченням терміну дії договору зберігання Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» неодноразово звертався до зберігача - ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина», з вимогою повернути вагони на станцію приписки (що підтверджується листами №28 від 21.12.2015р., № 54 від 26.01.2016р., № 291 від 15.03.2017р., № 752 від 01.06.2017р., № 776 від 07.06.2017р.). Крім цього, Позивач звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів, однак Відповідач жодним чином не відреагував на дані листи, вагони не повернув, і на території ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» залишилося 139 вагонів.

Відповідач у запереченні на відповідь на відзив Позивача зазначає, що лист позивача № 28 від 21.12.2015 року відповідач не отримував .

Відповідач вважає, що Договір зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року не закінчився, а термін дії продовжується на наступні роки, оскільки, у відповідності до п.13.3 ОСОБА_2 у випадку, якщо жодна із Сторін не попередила іншу за два тижні до закінчення дії 'ОСОБА_2 про його припинення, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. У такому ж порядку термін дії ОСОБА_2 продовжується і надалі.

Тобто, відповідач стверджує, що Договір зберігання № 13/40 від 27.12.2012 року на даний час є чинним.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд зазначає наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. ОСОБА_2 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою Договір від 13/40 від 27.12.2012р. є договором зберігання.

Згідно ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. ОСОБА_2 зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Відповідно до частини першої статті 937 Цивільного кодексу України письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Відповідно до частини першої статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Статтею 944 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

27.12.2012 року між ВАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина», правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина,» та ДП «Стрийський вагоноремонтний завод» було укладено Договір зберігання вагонів №13/40.

Відповідно до п. 1.1 договору, Зберігач - ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина», зобовязувався зберігати рухомий склад (вагони) передані йому ОСОБА_3 ДП «Стрийський вагоноремонтний завод», на зберігання і повернути рухомий склад (вагони), а Поклажодавець зобовязується забрати рухомий склад (вагони) та оплатити послуги по зберіганню вагонів у повному обсязі.

Відповідно до п.1.2 предметом даного ОСОБА_2 є зберігання на території Зберігача рухомого складу (вагони) в кількості до 300 (триста) одиниць одночасно, що є власністю ОСОБА_3.

У п.1.3 ОСОБА_2 обумовлено, що кількість та номери вагонів вказуються в ОСОБА_3 приймання передачі на зберігання, які є невід»ємною частиною даного ОСОБА_2.

Відповідно до п.1.4 ОСОБА_2 Зберігач не має права користуватися рухомим складом (вагонами), передавати їх у заставу чи користування третім особам без дозволу ОСОБА_3.

У п.2.1 ОСОБА_2 сторонами погоджено, що при прийомі рухомого складу (вагони) на зберігання і повернення зі зберігання Зберігач і Поклажодавець зобов»язані зробити огляд вагонів і скласти відповідний ОСОБА_3 приймання-передачі вагонів (на зберігання/зі зберігання).

Відповідно до п.2.2 Поклажодавець зобов»язаний не пізніше закінчення строку дії даного ОСОБА_2 забрати рухомий склад (вагони) від Зберігача.

Зберігач зобов»язаний вжити усіх необхідних заходів для забезпечення схоронності вагонів ( п.2.3 ОСОБА_2).

Відповідно до п. 2.4 ОСОБА_2 зберігач повертає рухомий склад (вагони) ОСОБА_3 повністю або частково за першою вимогою останнього не пізніше одного робочого дня з дня отримання такої письмової вимоги. Вагони, що прийняті на зберігання, видаються ОСОБА_3 за наявності повної оплати за всі надані в попередньому місяці Зберігачем послуги, на підставі ОСОБА_3 наданих послуг, який є підтвердженням надання повного обсягу послуг по зберіганню Зберігачем і прийняття цих послуг ОСОБА_3.

Зберігач вправі вимагати оплати за фактичний строк зберігання, якщо вагони витребувані достроково або не забрані в строк (п.2.5 ОСОБА_2).

Відповідно до п.2.6 ОСОБА_2 рухомий склад (вагони) подаються і забираються локомотивом ОСОБА_3, додаткові збори, а також подача та забирання вагонів по станції Дрогобич Львівської залізниці проводиться ОСОБА_3 самостійно.

Подача вагонів на територію Зберігача здійснюється за попереднім погодженням по телефону та підписанням ОСОБА_3 прийому-передачі вагонів на зберігання ( п.2.7 ОСОБА_2).

Відповідно до п.10.1 умови цього ОСОБА_2 можуть бути змінені, доповнені за взаємною згодою Сторін шляхом укладання уповноваженими особами Сторін в письмовій формі додаткових угод, які є невід»ємною частиною даного ОСОБА_2.

Кожна із Сторін не має права свої права та обов»язки по цьому ОСОБА_2 передавати третій стороні без письмової згоди другої сторони (п.10.2).

Всі письмові доповнення до ОСОБА_2 є невід»ємною його частиною ( п.11.2).

Відповідно до п.13.2 даний Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31 грудня 2013 року.

Відповідно до п.13.3 у випадку, якщо жодна із Сторін не попередила іншу за два тижні до закінчення дії ОСОБА_2 про його припинення, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік і на тих самих умовах. У такому ж порядку термін дії ОСОБА_2 продовжується й надалі.

07 лютого 2013 року між Державним підприємством «Стрийський вагоноремонтний завод», Поклажодавець, та Відкритим акціонерним товариством «Нафтопереробний комплекс Галичина», Зберігач, укладено Додаткову угоду №1 до ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року про наступне: « 1.У зв»язку з видачею ОСОБА_3 нового свідоцтва реєстрації платника податку на додану вартість, в розділі 14 «Місцезнаходження і реквізити Сторін» реквізити ОСОБА_3 викласти в наступній редакції: Поклажодавець: Державне підприємство «Стрийський вагоноремонтний завод» 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Зубенка,2; , Свідоцтво платника ПДВ №200107284, ІПН 10 р/р 5 в ЛФ АБ «Експрес-Банк» м.Стрия МФО 325956».

Інші умови ОСОБА_2 зберігання, які не порушені даною Додатковою угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов»язання.

24 лютого 2014 року Сторони уклали Додаткову Угоду №2 до ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року, у п.1.1 якої (Предмет додаткової угоди) узгодили, що предметом цієї Додаткової угоди є внесення змін та доповнень до укладеного між Сторонами ОСОБА_2 «зберігання» №13/40 від 27.12.2012 р. ( далі Договір), а саме п.5.1 ОСОБА_2 з 01.03.2014 року та викладено пункт 5.1 щодо вартості послуг за зберігання рухомого складу (вагонів) в новій редакції. У п.2 Додаткової угоди №2 Сторонами погоджено, що умови ОСОБА_2, що не були змінені, доповнені або скасовані цією Додатковою Угодою зберігають свою чинність.

Матеріалами у справі підтверджено, що Позивачем на підставі ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року передано Відповідачу на зберігання рухомий склад (вагони), що підтверджується актами прийому передачі, а саме:

-по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59815928 (під п.8 в переліку вагонів в ОСОБА_3);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59579516 (п.44);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59811406 (п.61);

-по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №58876053 (п.10);

-по ОСОБА_3 від 07.10.2013р. передано вагон №59577064 (п.23);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р. передано вагон №59580118 (п.11);

- по ОСОБА_3 від 12.05.2014р. передано вагон №58886458 (п.3);

- по ОСОБА_3 від 14.04.2014р. передано вагон №53821567 (п.6);

- по ОСОБА_3 від 24.04.2014р. передано вагон №58876061 (п.4);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2014р. передано вагон №58865502 (п.3);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2014р. передано вагон №58796038 (п.2);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р. передано вагон №59033266 (п.14);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2014р. передано вагон №58712084 (п.15);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №59048090 (п.12);

- по ОСОБА_3 від 13.05.2013р. передано вагон №59585240 (п.13);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №58772591 (п.20);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2014р. передано вагон №58772492 (п.20);

- по ОСОБА_3 від 13.05.2013р. передано вагон №59577148 (п.7);

- по ОСОБА_3 від 07.10.2013р.передано вагон №59818229 (п.14);

- по ОСОБА_3 від 07.10.2013р. передано вагон №59830224 (п.25);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р. передано вагон №59560292 (п.2);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р. передано вагон №59256198 (п.6);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р.передано вагон №59804484 (п.160);

- по ОСОБА_3 від 23.05.2013р. передано вагон №90399981 (п.3);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2014р. передано вагон №59567107 (п.4);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59815530 (п.169);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59815373 (п.164);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59818203 (п.14);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59580134 (п.70);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №58874736 (п.71);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №58885716 (п.87);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59575399 (п.16);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №58886060 (п.96);

- по ОСОБА_3 від 06.05.2014р. передано вагон №59800052 (п.8);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59589184 (п.65);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р.передано вагон №59811489 (п.43);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59586289 (п.88);

- по ОСОБА_3 від 03.10.2013р. передано вагон №59578286 (п.4);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59808667 (п.58);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р.передано вагон №59804716 (п.55);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №90530213 (п.105);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59586321 (п.49);

- по ОСОБА_3 від 01.01.2013р. передано вагон №59579524 (п.102);

- по ОСОБА_3 від 19.05.2013р. передано вагон №00091334 (п.18);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р.передано вагон №59800128 (п.3);

- по ОСОБА_3 від 11.09.2014р. передано вагон №54410964 (п.5);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р. передано вагон №54673694 (п.17);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р. передано вагон №59813394 (п.8);

- по ОСОБА_3 від 05.05.2014р.передано вагон №59801928 (п.15);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р.передано вагон №54427885 (п.10);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р. передано вагон №54645197 (п.15);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р. передано вагон №54401112 (п.16);

- по ОСОБА_3 від 06.10.2014р. передано вагон №54645296 (п.3);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54410717 (п.4);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54666698 (п.5);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р.передано вагон №54659198 (п.10);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54670997 (п.13);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54425509 (п.16);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54671698 (п.21);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54659099 (п.22);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54442173 (п.23);

- по ОСОБА_3 від 20.12.2014р. передано вагон №54667399 (п.1);

- по ОСОБА_3 від 20.12.2014р. передано вагон №54667191 (п.5);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р. передано вагон №54670690 (п.9);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54425483 (п.19);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р.передано вагон №54442470 (п.18);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54667993 (п.7);

- по ОСОБА_3 від 02.10.2014р. передано вагон №54407606 (п.13);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54668090 (п.12);

- по ОСОБА_3 від 06.10.2014р. передано вагон №54669197 (п.1);

- по ОСОБА_3 від 11.09.2014р.передано вагон №54604194 (п.7);

- по ОСОБА_3 від 06.10.2014р. передано вагон №54412044 (п.2);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р.передано вагон №54644992 (п.14);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54658794 (п.8);

- по ОСОБА_3 від 19.12.2014р. передано вагон №54442116 (п.9).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач адресував відповідачу лист за №28 від 21.12.2015 року, у якому посилаючись на закінчення терміну дії договору між підприємствами просив вагони, балансоутримувачем яких є філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» подати на станцію Дрогобич. Лист відісланий відповідачу рекомендованою кореспонденцією 04.01.2016 року, що підтверджується наявними у справі копіями Списку рекомендованих листів ДП «Стрийський вагоноремонетний завод» (№№ відправлень:-00378670) з відбитком поштового штемпеля з датою 04.01.2016 року та поштовою квитанцією за 04.01.2016 року №№-00378670. По Списку рекомендованих листів відповідач вказаний під порядковим номером 2., номер поштового відправлення - 00378603.

Долучені до справи позивачем копії Списку рекомендованих листів та поштової квитанції, оригінали яких суд оглядав в засіданні, є належними та допустимими доказами надіслання позивачем відповідачу кореспонденції, а саме листа за №28 від 21.12.2015 року.

Довідки від органу зв»язку з відомостями про зворотнє, відповідач до справи не подав, відтак, наведених позивачем обставин не спростував належними та допустимими доказами. Долучена відповідачем до матеріалів справи копія журналу реєстрування вхідної кореспонденції по ПАТ «НПК-Галичина» за 2016 р. не є належним та допустимим доказом на спростування доказів позивача про надіслання зазначеного листа відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З тих мотивів, що закінчився термін дії договору щодо зберігання вантажних вагонів на території ПАТ «НПК-Галичина, балансоутримувачем яких являється філія «Стрийський ВРЗ», у листі за №54 від 26.01.2016 року позивач просив відповідача вагони, які знаходяться у відповідача, виставити на станційні колії станції Дрогобич.

Лист надісланий відповідачу 28.01.2016 року рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується наявними у справі копіями Списку рекомендованих листів ДП «Стрийський вагоноремонтний завод», з відбитком поштового штемпеля за 28.01.2016 р., у якому під №2 значиться відповідач, № відправлення 00385294 та поштовою квитанцією за 28.01.2016 року .

Факт отримання даного листа відповідач не заперечив і на такі обставини у запереченнях на позов не посилався.

У листі за №291 від 15.03.2017 року позивач просив відповідача вагони в кількості 60 одиниць , балансоутримувачем яких являється філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця», подати на станцію Дрогобич для подальшого передислокування на станцію Ходовичі Львівської залізниці.

Лист надісланий відповідачу 17.03.2017 р. на його електронну адресу . Доказів на спростування відповідач до справи не надав.

У листі позивача до відповідача за №776 від 07.06.2017 року йшлось про те, що на території ПАТ «НПК Галичина» знаходяться вагони в кількості 139 одиниць , балансоутримувачем яких являється філія «Стрийський ВРЗ « ПАТ «Укрзалізнця». Філія «Стрийський ВРЗ» ПАТ «Укрзалізниця» зверталася до ПАТ «НПК Галичина» листами №291 від 15.03.2017 р. та №752 від 01.06.2017 р. про повернення вагонів із зберігання, однак жодної офіційної відповіді філія не отримала.

У зв»язку із виробничою необхідністю позивач просив відповідача дані вагони подати на станцію Дрогобич Львівської залізниці. У випадку не повернення даних вагонів позивач просив відповідача повідомити причину безпідставного затримання державного майна.

Лист відісланий рекомендованою кореспонденцією 12.06.2017 року, копія фіскального чека в матеріалах справи. Крім того, 08.06.2017 р. зазначений лист надіслано відповідачу на його електронну адресу ( докази у справі).

Факт отримання даного листа відповідач не заперечив і на такі обставини у запереченнях на позов не посилався.

Оскільки відповіді від відповідача на листи не було отримано, вагони не були повернуті, позивач звернувся з листом за №913 від 05.07.2017 року до Стрийського відділу поліції ГУ НП у ЛО у якому зазначив , що з 01.01.2016 року і по даний час ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» безпідставно утримує на своїй території власність філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця», а саме - 139 вагонів, які не повернуті незважаючи на те, що Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця» неодноразово зверталась листами до ПАТ «Нафтопереробний комплекс Галичина» (останні листи « 291 від 15.03.2017 р., №752 від 01.06.2017 р. та №776 від 07.06.2017 р.) щодо повернення майна законному власнику філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Укрзалізниця». Позивач просив прийняти заяву та зареєструвати до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування кримінального правопорушення.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач вже в ході розгляду справи звертався до відповідача з листом №219-1 від 09.02.2018 року про повернення рухомого складу (вагонів) переданих на зберігання за ОСОБА_2 №13/40 від 27.12.2012 року. На цей лист відповідачем дана відповідь у листі від 07.03.2018 року за №32/18-086 . З відповіді на вимогу позивача повернути вагони слідує відмова відповідача з тих причин, що не проведено повної оплати послуг по зберіганню вагонів.

З наявної у справі копії листа Стрийського відділу поліції ГУ НП у ЛО за №8815/59/7/17 від 10.07.17р., адресованого позивачу, вбачається, що слідчим відділення Стрийського ВП ГУ НЛ у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001222 від 06.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України за заявою позивача щодо утримання ПАТ «Нафтопереробний комплекс-Галичина» на своїй території власності Філії «Стрийський вагоноремонтний завод «ПАТ «Укрзалізниця», а саме 139 вагонів.

Взаємовідносини сторін за договором зберігання регулюються главою 66 Цивільного кодексу України. Зокрема, частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Приписами статті 949 Цивільного кодексу України визначено обов'язок зберігача повернути річ. Так, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ст.938 ЦК України зберігач зобов»язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов»язаний зберігати річ до пред»явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред»явлення поклажодавцем вимоги про її повернення , зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Судом встановлено, що строк зберігання у ОСОБА_2 №13/40 від 27.12.2012 року не встановлений, у пунктах 13.2 та 13.3 сторонами погоджено термін дії договору, поряд з цим у п.2.4 договору визначено обов»язок зберігача повернути поклажодавцю майно повністю або частково за першою вимогою останнього.

Приписами статті 949 Цивільного кодексу України визначено обов'язок зберігача повернути річ. Так, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Статтею 953 Цивільного кодексу України унормовано, що зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Суд зазначає, що звернення з вимогою про повернення майна до чи після закінчення дії договору зберігання, не звільняє зберігача від обов»язку у відповідності до п. 2.4 ОСОБА_2 та вимог Закону (ст.953 ЦК України) повернути поклажодавцю майно передане на зберігання.

Судом встановлено, що відповідачем в добровільному порядку не було задоволено вимогу позивача та не виконано обов'язку щодо повернення переданого на зберігання майна.

Суд не може погодитись з доводами відповідача про те, що повернення Зберігачем зі зберігання майна обумовлено обов'язковим відшкодуванням повної оплати за надані Зберігачем послуги зі зберігання майна.

З п.1.2 ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року вбачається, що рухомий склад (вагони), які є предметом ОСОБА_2, є власністю ОСОБА_3.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 13, 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відмова у поверненні майна зі зберігання з тих підстав, що поклажодавець, який є власником майна, не оплатив послуги зі зберігання, не є обґрунтованою, суперечить нормам Закону, зокрема положенням ст.ст.949, 953 ЦК України якими визначено та унормовано обов»язок Зберігача на першу вимогу поклажодавця повернути річ без будь-яких умовностей, навіть якщо строк його зберігання не закінчився.

Отже, згідно з приписами статті 953 ЦК України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ. ОСОБА_4 норма надає право поклажодавцеві в будь-який час вимагати повернення речі, таке право не може бути обмежене, оскільки передача на зберігання речі не зумовлює припинення щодо неї правомочностей її власника, який самостійно розпоряджається таким майном на власний розсуд.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст.6,627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач не позбавлений права , за наявності правових підстав, звернутись з позовом до позивача про стягнення вартості послуг за зберігання майна.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів надання послуг зі зберігання майна за ОСОБА_2 №13/40 від 27.12.2012 року починаючи з 01.01.2016 року, як це стверджує відповідач. Відповідно до умов ОСОБА_2 №13/40 від 27.12.2012 року, який є підставою заявлених у справі позовних вимог, такими доказами мали б бути ОСОБА_4 надання послуг.

Так, відповідач подавав до справи в додаток до зустрічного позову, який йому повернуто без розгляду ухвалою суду, односторонні (підписані лише відповідачем) ОСОБА_4 надання послуг від 31.01.2016 р., від 29.02.2016 р., від 31.03.2016 р., від 30.04.2016 р., від 31.05.2016 р. від 30.06.2016 р., від 31.07.2016р., від 31.08.2016 р., від 30.09.2016 р., від 30.09.2016 р., від 31.10.2016 р. від 30.11.2016 р., від 31.12.2016 р., від 31.01.2017 р., від 28.02.2017р., від 31.03.2017 р., від 30.04.2017 р., від 31.05.2017 р., від 30.06.2017 р., від 31.07.2017 р., від 31.08.2017 р., від 30.09.2017 р., від 31.10.2017 р., від 30.11.2017 р., від 31.12.2017 р. (копії яких, у зв»язку із поверненням без розгляду зустрічного позову суд долучив до матеріалів даної справи), однак ці ОСОБА_4 не стосувались ОСОБА_2 №13/40 від 27.12.2012 року, а ОСОБА_2 №13/3 від 01.01.2016 року, який, як підтвердили самі сторони в ході розгляду справи, ними не укладено і який не є підставою заявлених позовних вимог.

Стосовно тверджень відповідача про те,що Філія «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» у листі за № 129 від 10.02.2016 року зверталась до відповідача з проханням заключити Договір зберігання на 2016 рік, то суд критично ставиться до таких тверджень, оскільки як вбачається зі змісту листа, його підписано начальником ВУРВ ОСОБА_5 без долучення належних документів в підтвердження наданих цій особі повноважень щодо вчинення таких дій та укладення договорів, тоді як відповідно до Положення про Філію «Стрийський вагоноремонтний завод», довіреності, виданої юридичною особою Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» керівнику Філії, такі повноваження надані лише керівнику Філії.

Відтак, виходячи із вищенаведеного, матеріалів справи суд приходить до висновку, що вимога позивача про зобовязання відповідача повернути вагони за №№ 59815928; 59579516; 59811406; 58876053; 59577064; 59580118; 58886458; 53821567; 58876061; №58865502; 58796038; 59033266; 58712084; 59048090; 59585240; 58772591; 58772492; 59577148; 59818229; 59830224; 59560292; 59256198; 59804484; 90399981;59567107; 59815530; 59815373; 59818203; 59580134; 58874736; 58885716; 59575399; 58886060; 59800052; 59589184; 59811489; 59586289; 59578286; 59808667; 59804716; 90530213; 59586321; 59579524; 00091334; 59800128; 54410964; 54673694; 59813394; 59801928; 54427885; 54645197; 54401112; 54645296; 54410717; 54666698; 54659198; 54670997; 54425509; 54671698; 54659099; 54442173; 54667399; 54667191; 54670690; 54425483; 54442470; 54667993; 54407606; 54668090; 54669197; 54604194; 54412044; 54644992; 54658794; 54442116, які були передані згідно договору зберігання №13/40 від 29.12.2012р., підставна та така, що підлягає до задоволення в цій частині.

Доказів повернення Зберігачем ОСОБА_3 зі зберігання перелічених вагонів матеріали справи не містять, а відповідач не заперечив, що вагони знаходяться у нього.

Згідно з ч. 3 ст. 937 ЦК України прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Умовами ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012 року передбачено, що передача вагонів на зберігання відбувається за ОСОБА_3 приймання-передачі, у яких мають міститись відомості про кількість вагонів та про їх номер., та що такі ОСОБА_3 є невід»ємною частиною ОСОБА_2 .

Належних та допустимих доказів (актів приймання-передачі вагонів на зберігання) на підтвердження передачі позивачем відповідачу відповідно до ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 29.12.2012р. на зберігання решти вагонів, а саме : №№59254896, 50460138, 59042564, 59585455, 59585430, 58654864, 58650755, 59042572, 59588400, 59847160, 59067173, 59802355, 50912138, 51394641, 51285237, 58654625, 58773391, 59809236, 59577940, 59847616, 59061291, 59585703, 59805853, 59557496, 59843318, 59814293, 58864992, 58885831, 58885591, 58650664, 59809079, 59811372, 59819920, 58844811, 59840876, 59582494, 59577999, 58871864, 58866062, 58891383, 58650607, 58885732, 58866021, 59584987, 59807198, 59577858, 59061093, 58875881, 58865775, 59575993, 58866328, 59847285, 59805754, 59578351, 58771791,59566885, 90461831, 90473927, 59586339, 54442835, 00086898, 59805176, 59846329, 58785494, про повернення яких ставить вимогу позивач, матеріали справи не містять. Відтак, в цій частині позовних вимог суд вважає за доцільне відмовити в позові за недоведеністю.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З азначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 7 ,13 ,14,73,74,76-79, 91, 96, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул..Бориславська, 82, ідентифікаційний код 00152388) повернути Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул..Тверська, 5, ідентифікаційний код 40081200) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» (82400, Львівська область, м.Стрий, вул..Зубенка, 2, ідентифікаційний код 40123439) вагони, які були передані згідно ОСОБА_2 зберігання №13/40 від 27.12.2012р., а саме вагони з наступними номерами №№: 59815928; 59579516; 59811406; 58876053; 59577064; 59580118; 58886458; 53821567; 58876061; 58865502; 58796038; 59033266; 58712084; 59048090; 59585240; 58772591; 58772492; 59577148; 59818229; 59830224; 59560292; 59256198; 59804484; 90399981; 59567107; 59815530; 59815373; 59818203; 59580134; 58874736; 58885716; 59575399; 58886060; 59800052; 59589184; 59811489; 59586289; 59578286; 59808667; 59804716; 90530213; 59586321; 59579524; 00091334; 59800128; 54410964; 54673694; 59813394; 59801928; 54427885; 54645197; 54401112; 54645296; 54410717; 54666698; 54659198; 54670997; 54425509; 54671698; 54659099; 54442173; 54667399; 54667191; 54670690; 54425483; 54442470; 54667993; 54407606; 54668090; 54669197; 54604194; 54412044; 54644992; 54658794; 54442116.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул..Бориславська, 82, ідентифікаційний код 00152388) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул..Тверська, 5, ідентифікаційний код 40081200) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» (82400, Львівська область, м.Стрий, вул..Зубенка, 2, ідентифікаційний код 40123439) 1600,00 грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст.327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення, у зв'язку з перебуванням у відрядженні судді, підписано 13.06.2018 р.

Суддя Кітаєва С.Б.