ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 912/19/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Публічного акціонерного товариства

"Державний експортно-імпортний банк України" - Мосійчук Я.І.,

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Протеїн-Продакшн" - Терещенка Д.Л.,

Приватного акціонерного товариства "Креатив" - не з'явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Регіонпродукт-Україна" - не з'явився,

Компанії Формдрай Лімітед

(Formdray limited) - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 (у складі колегії суддів: Іванов О.Г. (головуючий), Березкіна О.В., Дармін М.О.)

та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2017 (у складі колегії суддів: Макаренко Т.В. (головуючий), Вавренюк Л.С., Тимошевська В.В.)

у справі № 912/19/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Креатив",

про стягнення 10 382 823,57 доларів США та 142 408,60 грн;

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіонпродукт-Україна", Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів поруки;

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Компанії Формдрай Лімітед (Formdray limited)

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн"

про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів поруки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Укрексімбанк") звернулося до суду з позовом, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн" (далі - ТОВ "Протеїн-Продакшн") про стягнення з відповідача як поручителя за договорами поруки від 30.07.2014 № 151214Р27, від 21.08.2013 № 151213К17, зі змінами і доповненнями, заборгованості в розмірі 26 009 244,34 доларів США та 316 165 130,71 грн, яка виникла внаслідок неналежного виконання Приватним акціонерним товариством "Креатив" (далі - ПрАТ "Креатив") своїх зобов'язань за кредитними договорами, забезпечених порукою відповідача.

У лютому 2016 року ТОВ "Протеїн-Продакшн" звернулося до суду з зустрічним позовом, у якому просило визнати недійсними договір про внесення змін від 30.06.2015 № 151214Р27-1 до договору поруки від 30.07.2014 № 151214Р27 та договір про внесення змін від 30.06.2015 № 151213Р20-1 до договору поруки від 21.08.2013 № 151213Р20, посилаючись на те, що оспорювані договори не відповідають вимогам статей 203, 216, 229 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), оскільки їх укладено під впливом помилки, а також у зв'язку з наявністю дефекту волі.

У лютому 2016 року Компанія Формдрай Лімітед (Formdray limited) (кінцевий бенефіціар ТОВ "Протеїн-Продакшн") як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернулася до суду з позовом до ПАТ "Укрексімбанк" і ТОВ "Протеїн-Продакшн" про визнання недійсними договору про внесення змін від 30.06.2015 № 151214Р27-1до договору поруки від 30.07.2014 № 151214Р27 та договору про внесення змін від 30.06.2015 № 151213Р20-1 до договору поруки від 21.08.2013 № 151213Р20 з підстав, передбачених статтями 203, 216, 229 ЦК.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 27.11.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018, провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ "Укрексімбанк" припинено з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК, у редакції, чинній до 15.12.2017), у зв'язку з визнанням грошових вимог банку до ТОВ "Протеїн-Продакшн" у справі № 914/2618/16 про банкрутство.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Протеїн-Продакшн" і позову Компанії Формдрай Лімітед (Formdray limited) відмовлено у зв'язку з недоведеністю позовних вимог і не встановленням судом обставин, з якими закон пов'язує визнання правочинів недійсними.

Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018, стягнуто з ТОВ "Протеїн-Продакшн" на користь ПАТ "Укрексімбанк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн, сплаченого при поданні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2017 про призначення експертизи, яку в подальшому було скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського від 30.06.2016 і доручено суду першої інстанції здійснити розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у лютому 2018 року ТОВ "Протеїн-Продакшн" подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2017 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,.

Касаційну скаргу ТОВ "Протеїн-Продакшн" обґрунтовує, зокрема, безпідставним покладенням на нього обов'язку з відшкодування витрат зі сплати судового збору.

У відзиві на подану касаційну скаргу ПАТ "Укрексімбанк" зазначає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального та процесуального права, з наданням належної оцінки всім доказам та з урахуванням усіх встановлених фактичних обставин справи, тому просить залишити ці судові акти без змін. Зокрема, ПАТ "Укрексімбанк" посилається на те, що скаржником не наведено жодного доводу, за яким від вважає неправильними судові рішення в частині стягнення з нього витрат зі сплати судового збору.

ПрАТ "Креатив", ТОВ "Регіонпродукт-Україна", Компанія Формдрай Лімітед (Formdray limited) в судове засідання своїх представників не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що в процесі розгляду справи № 912/19/16 ТОВ "Протеїн-Продакшн" подало до місцевого господарського суду клопотання від 17.02.2016 про призначення судової фінансово-кредитної (економічної) експертизи.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016 клопотання ТОВ "Протеїн-Продакшн" задоволено частково. Призначено у справі судову економічну експертизу; провадження у справі зупинено.

ПАТ "Укрексімбанк", не погоджуючись з цією ухвалою, оскаржило її до Дніпропетровського апеляційного господарського суду і за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір у розмірі 1 378,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 20.05.2016 № 41391.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 , залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2016, ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016 скасовано, справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Доручено Господарському суду Кіровоградської області за результатами розгляду справи відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 15.12.2017) розподілити суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки при ухваленні рішення від 27.11.2017 Господарським судом Кіровоградської області не було вирішено питання про розподіл судового збору в розмірі 1 378,00 грн, додатковим рішенням цього ж суду від 11.12.2017 стягнуто з ТОВ "Протеїн-Продакшн" на користь ПАТ "Укрексімбанк" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 378,00 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про призначення експертизи.

Відповідно до положень статті 88 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

За змістом статті 49 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що ініціатором експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 18.05.2016, яка в подальшому була скасована судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ПАТ "Укрексімбанк", виступило ТОВ "Протеїн-Продакшн", тому з урахуванням положень статей 44, 49 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, витрати зі сплати судового збору, понесені ПАТ "Укрексімбанк" при оскарженні судового рішення, слід покласти на ТОВ "Протеїн-Продакшн".

Апеляційний господарський суд, залишаючи додаткове рішення суду першої інстанції без змін, погодився з такими висновками місцевого господарського суду і залишив його без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів, відповідно до положень статті 300 ГПК, переглянувши у касаційному порядку зазначені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи судами попередніх інстанцій, дійшов висновку, що при ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат судом не було порушено норм процесуального права, оскільки положеннями статті 88 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, передбачено право суду приймати додаткове рішення у разі не вирішення питання про розподіл судових витрат. Водночас при такому розподілі суд правомірно керувався положеннями статті 49 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ "Протеїн-Продакшн" витрат зі сплати судового збору, які були понесені ПАТ "Укрексімбанк" при поданні апеляційної скарги, яка за результатами розгляду була задоволена судом апеляційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування постановлених у справі судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин.

Інші доводи ТОВ "Протеїн-Продакшн" щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права при винесенні рішення від 27.11.2017 та постанови від 15.02.2018 не приймаються судом касаційної інстанції до уваги у межах розгляду цієї касаційної скарги, оскільки їм була надана оцінка під час розгляду касаційною інстанцією іншої касаційної скарги ТОВ "Протеїн-Продакшн" на ці судові рішення.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржених судових актів не знайшли свого підтвердження, підстав для зміни чи скасування законних додаткового рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів колегія суддів не вбачає.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн"

залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 та додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 11.12.2017 у справі № 912/19/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий