РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2018Справа № 910/2339/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Центр сертифікації ключів "Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Закон"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - департамент кіберполіції Національної поліції України

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди

за участю представників учасників справи:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, Бондаренко І.В.

відповідача: Шабаровський Б.В., Кепич І.В., Гавриленко В.В.

третьої особи: Здор Н.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр сертифікації ключів "Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Закон" про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач через свій сервіс поширив неправдиві відомості про скомпрометованість ключів ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна", поширення недостовірної інформації дискредитує ведення господарської діяльності позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Центр сертифікації ключів "Україна" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 14.03.2018 позивач на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подав документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2339/18. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 03.04.2018. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - департамент кіберполіції Національної поліції України. В порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Закон" інформацію про комп'ютерну програму REPORT; дані про розміщення інформації щодо скомпроментованості ключів ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна" (на яких веб-сайтах, веб-сторінках, розділах та у період якого часу була розміщена вказана інформація); інформацію про власників веб-сайтів:https://platforma.ligazakon.net, https://report.ligazakon.net.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 03.04.2018 представник відповідача подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначаючи про те, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про приниження його ділової репутації або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням його ділової репутації, внаслідок дій відповідача та не доведено наявності всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування моральної шкоди.

Крім того, через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 03.04.2018 представник відповідача подав клопотання про долучення документів до справи.

Для надання можливості учасникам справи ознайомитися з поданими документами та неявкою у судове засідання представника третьої особи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2018 підготовче засідання відкладено на 08.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.04.2018 представник відповідача подав письмові пояснення по справі.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.04.2018 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 26.04.2018 представник відповідача подав письмові заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 08.05.2018 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи для подання додаткових доказів.

Представник відповідача проти відкладення розгляду справи заперечував, зазначаючи про те, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до пунктів 10, 19 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи, здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

З урахуванням наведеного, суд ухвалою від 08.05.2018 задовольнив клопотання позивача та відклав підготовче засідання на 15.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 15.05.2018 представник третьої особи подав письмовий відзив на позов.

У судовому засіданні 15.05.2018 представник позивача подав заяву про зміну предмета позову та клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

Крім того, у судовому засіданні 15.05.2018 представник позивача подав клопотання про залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс", на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-аналітичний центр "Ліга".

Для надання можливості учасникам справи ознайомитися з поданою позивачем заявою та клопотанням, у судовому засіданні з 15.05.2018 до 22.05.2018 оголошувалась перерва.

Крім того, у судовому засіданні 15.05.2018 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

У судовому засіданні 22.05.2018 розглянуто заяву позивача про зміну предмета позову.

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи наведене, суд ухвалою від 22.05.2018 суд прийняв її до розгляду.

У судовому засіданні 22.05.2018 розглянуто клопотання позивача про залучення до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

Оскільки позивач не надав доказів, яким чином рішення з даного спору вплине на права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелект-Сервіс" та товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-аналітичний центр "Ліга", суд ухвалою від 22.05.2018 відмовив у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі третіх осіб.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 22.05.2018 представник позивача подав клопотання про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи.

Для надання можливості учасникам справи ознайомитися з поданим позивачем клопотанням, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2018 підготовче засідання відкладено на 29.05.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 25.05.2018 представник відповідача подав письмові заперечення щодо призначення експертизи.

У судовому засіданні 29.05.2018 розглянуто клопотання позивача про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Подане позивачем клопотання про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи не відповідає першій умові та протирічить другій умові, сукупність яких є підставою для призначення експертизи.

Задоволення означеного клопотання неминуче призведе до невмотивованого затягування підготовчого провадження у даній справі.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Виходячи з наведеного, судом, ухвалою від 29.05.2018 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про призначення у справі судової лінгвістичної експертизи, закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/2339/18 до судового розгляду по суті на 19.06.2018.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 14.06.2018 представник позивача подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Крім того, у судовому засіданні 19.06.2018 представник позивача подав клопотання про визнання висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи від 30.03.2018 № 37 недопустимим доказом по справі та письмову заяву-повідомлення.

Враховуючи приписи частини другої статті 207 Господарського процесуального кодексу України, суд залишив подані позивачем клопотання без розгляду.

Представники позивача у судовому засіданні 19.06.2018 підтримали вимоги, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 19.06.2018 представники відповідача проти задоволення позову заперечували з підстав, викладених у письмовому відзиві.

У судовому засіданні 19.06.2018 представник третьої особи проти позову заперечував.

У судовому засіданні 19.06.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позовної заяви відповідачем у вересні 2017 року через власний сервіс REPORT поширено неправдиві відомості про скомпрометованість електронних ключів позивача.

Поширення цієї інформації відбулось шляхом розміщення на веб-сайті https://platforma.ligazakon.net у діалоговому вікні замовлення безкоштовного доступу до сервісу подання електронної звітності REPORT оголошення наступного змісту: «Увага! REPORT працює з ключами АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна», але Кіберполіція не рекомендує використовувати ці ключі, бо вони були скомпрометовані у ході кібератаки».

За твердженням позивача, цей напис дискредитує ведення його господарської діяльності, принижує його ділову репутацію.

В якості доказу факту розміщення цього оголошення позивачем надано суду акт перегляду веб-сайтів від 11.09.2017, складеного адвокатом ОСОБА_2 спільно з фізичною особою ОСОБА_1, скріншоти відповідних інтернет-сторінок та висновок експертного дослідження №17/4 КТ-48 від 30.09.2017, виконаного ТОВ «Лабораторія комп'ютерної криміналістики».

У той же час, відповідачем не заперечувався факт розміщення наведеного позивачем тексту на відповідній сторінці сайту.

Заперечення відповідача в цій частині позову зведені до недоведеності позивачем факту порушення його особистих немайнових прав з урахуванням правових висновків пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009.

Таким чином, поширення наведеної вище інформації щодо продукту позивача відбулося у відкритий спосіб та ця інформація стала відома необмеженому колу осіб.

Проте, суд не може погодитись з твердженням позивача, що поширення інформації відбулось у формі оголошення, оскільки місце її розміщення, форма та характер викладення по суті є попередженням користувачів веб-ресурсу відповідача, які мали намір скористатись у тестовому режимі сервісом подання електронної звітності REPORT.

Зміст цього попередження, виведений з контексту фактичних обставин часу його розміщення на веб-ресурсі (перші місяці після кібератаки), дійсно міг би викликати у користувачів негативне ставлення до продукту позивача, проте суд виходить з наступного.

Загальновідомим є факт здійснення 27 червня 2017 року наймасовішої за всю історію кібератаки Petya.A проти державних установ та приватних суб'єктів. Масштаби цього явища були вражаючими. За наданими третьою особою у справі частковою статистикою до правоохоронних органів України надійшло 2 281 звернення про ураження комп'ютерної техніки. За повідомленнями правоохоронних органів декілька разів протягом наступних місяців присікались спроби повторних масових уражень обладнання.

Департаментом кіберполіції Національної поліції України (третя особа у справі) на підставі отриманих в ході проведення досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні даних надано загальну рекомендацію для користувачів скасувати та замінити усі діючі сертифікати електронних цифрових підписів незалежно від того, ким вони були видані (абзац другий сторінки 3 відзиву третьої особи у справі).

Відповідач, як зазначалось раніше, в діалоговому вікні (електронній формі для введення даних користувача, який виявив намір скористатись тестовим режимом сервісу REPORT) розмістив текст наступного змісту: «Увага! REPORT працює з ключами АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна», але Кіберполіція не рекомендує використовувати ці ключі, бо вони були скомпрометовані у ході кібератаки».

Перша частина тексту «Увага! REPORT працює з ключами АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна» з точки зору позивача є правдивою та не викликає сумнів.

Спір виник щодо другої частини тексту, яка за твердженням позовної заяви є недостовірною, не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію позивача.

Суду не доведено у чому полягає недостовірність та невідповідність дійсності словосполучення «кіберполіція не рекомендує», оскільки формально ця фраза заперечує факт надання рекомендації.

З урахуванням того, що правоохоронні та будь-які інші державні органи влади не мають права взагалі надавати рекомендації, що можуть створювати переваги для певних суб'єктів господарювання по відношенню до інших, фраза-заперечення наявності рекомендації формально є достовірною. Твердження позивача, що фраза несе інше значення - «не надавались рекомендації щодо невикористання» є довільним розширенням реального словосполучення, використаного відповідачем.

Відповідно до передостаннього абзацу сторінки другої позовної заяви позивач під словом скомпрометовані розуміє «такі, що викликають недовіру». Тотожне визначення надає і Академічний словник української мови.

Таким чином, фраза «скомпрометовані у ході кібератаки» ключі може бути викладена у наступній формі: «ключі у ході кібератаки стали такими, що не викликають довіри». Відповідно, ця фраза цілком відповідає дійсності, яка склалась у перші місяці після кібератаки. При цьому, ця фраза чітко наголошує, що причиною виникнення недовіри є кібератака. Текст ніяким чином не вказує на можливу некомпетентність позивача або якість можливі або наявні вади в його діяльності.

У судовому засіданні представником позивача наголошено, що сервіс подання електронної звітності REPORT працює не тільки з ключами ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна», проте розміщений відповідачем текст наголошує на тому, що тільки ключі позивача є скомпрометованими. З цим твердженням погодитись важко, оскільки розміщене відповідачем попередження «Увага! REPORT працює з ключами АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна», але Кіберполіція не рекомендує використовувати ці ключі, бо вони були скомпрометовані у ході кібератаки» сприймається як «сервіс REPORT працює виключно з ключами АЦСК ТОВ «Центр сертифікації ключів «Україна». Даний текст скоріш можна трактувати як дискримінаційний по відношенню до інших суб'єктів цієї галузі, ніж до позивача.

Крім того, надані відповідачем чисельні публікації, у тому числі посадових осіб профільних державних установ, щодо програмного забезпечення, яке було використано зловмисниками для розповсюдження вірусу в ході світової кібератаки, пояснюють причини та навіть необхідність розміщення відповідного попередження для користувачів при використанні ними сервісу відповідача.

Зокрема, відповідно до висновку експертного дослідження №19/9-1/1/2-ЕД/18 від 15.03.2018, виконаного Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром міністерства внутрішніх справ України, 5 липня 2017 року на офіційному веб-ресурсі Департаменту кіберполіції Національної поліції України було розміщено інформаційне повідомлення про те, що 27.06.2017 українські державні структури та приватні компанії потрапили під удар вірусу через вразливості програмного забезпечення для надання звітності M.E.doc. Департаментом кіберполіції наполегливо рекомендувалось усім користувачам на час проведення слідчих дій, припинити використання програмного забезпечення M.E.doc., відключити комп'ютери від мережі та змінити свої паролі та електронні цифрові підписи, у зв'язку з тим, що ці дані могли бути скомпрометованими.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи №37 від 30.03.2018 на підставі інформації, у тому числі розміщеній на офіційному веб-ресурсі кіберполіції, однозначно можна вважати, що Департамент кіберполіції Національної поліції України не рекомендує використовувати електронні цифрові підписи, у тому числі, електронні цифрові підписи, видані АЦСК «Україна», оскільки вони буди скомпрометовані у ході кібератаки.

Суд не може залишити поза увагою цей висновок, оскільки факт його отримання поза встановленим законом порядком та факт його виконання неуповноваженою особою (висновки позивача у клопотанні від 18.06.2018) не знайшли підтвердження в ході дослідження цього доказу у справі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За приписом частини першої статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, та інших належних їй нематеріальних активів, серед кола споживачів її товарів та послуг. Приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Підставою виникнення права на спростування та права на відповідь є правопорушення.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У даному випадку, розміщена відповідачем інформація відповідала на час її розміщення реальним обставинам та загрозам.

Правдива інформація, навіть у випадку, коли вона порушує особисті немайнові права фізичних осіб, не може бути спростована.

Захист порушеного права має відбуватись у інший спосіб, проте, позивачем не доведено факт того, що внаслідок розміщення попередження для користувачів веб-ресурсу відповідача, які мали намір скористатись у тестовому режимі сервісом подання електронної звітності REPORT, було порушено його особисті немайнові права.

Встановивши відсутність покладених в основу позову фактів, суд відмовляє у його задоволенні повністю.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.06.2018.

Суддя Т.Ю. Кирилюк