РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2018Справа № 910/6316/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпластекологія" (49083, м.Київ, вул.Дарницька,9-а, )

до Приватного підприємства "Путник" (01042, м.Київ, вул.Чигорина, 12, )

про стягнення 166 007,95 грн.

Представники сторін: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпластекологія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Путник" про стягнення 65 000,00 грн. вартості оплаченого, проте недопоставленого товару по договору поставки № 13 від 01.08.2017, 39914,30 грн. неустойки за прострочення поставки товару, 12 592,30 грн. пені, 16602,92 грн. відсотків за користування коштами, 27693,99 грн. штрафу за прострочення повернення коштів, 4214,44 грн. інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 24.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19.06.2018.

08.06.2018 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, вказує на необґрунтованість позовних вимог у зв'язку із оплатою позивачем передплати по договору та поставкою відповідачем обумовленого договором товару у повному обсязі та у встановлені строки, прийняття його позивачем за видатковою накладною № Рн-000429 від 17.08.2017 без будь-яких зауважень щодо кількості або якості товару. Пояснює, що позивачем з невідомих причин частина товару у серпні 2017 за накладними №№ 11, 13 повернена відповідачу, всього у кількості 8108,5 кг на загальну суму 120 070,67 грн., відповідач повернув позивачу 27 279,95 грн., проте будь-яких актів про невідповідність якості товару умовам договору відповідно до п.4.5 складено не було, відповідач не отримав від позивача повідомлення про складання відповідних актів, рекламацій щодо неякісного товару; позивачем доказів невідповідності якості поставленого товару 17.08.2017 умовам договору не надано.

18.06.2018 до суду надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій у зв'язку із допущеними у позовній заяві описками у датах щодо визначення періодів стягнення, просить стягнути з відповідача суму переплати у розмірі 65 000,00 грн. за прострочення поставки товару згідно договору поставки № 13 від 01.08.2017, пеню у розмірі 12 592,30 грн. за прострочення повернення коштів за період з 16.10.2017 по 17.05.2018, 16 602,92 грн. відсотків за користування коштами позивача з розрахунку 40% річних за прострочення повернення коштів позивачу за період з 16.10.2017 по 17.05.2018, штраф у розмірі 27 683,99 грн. за прострочення повернення коштів. Вказана заява прийнята судом до розгляду, при цьому суд зазначає, що позивачем у поданій заяві не змінено предмет позову, а уточнено період нарахування з огляду на допущені описки.

Сторони у засідання суду 19.06.2018 не з'явились, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, позивач відповідь на відзив не надав.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 між позивачем - ТОВ «УКРПЛАСТЕКОЛОГІЯ» (покупець за договором) та відповідачем - ПП «Путник» (постачальник) був укладений договір поставки № 13, на умовах якого постачальник зобов'язався передати покупцю у власність, а останній - прийняти і оплатити відходи полімерних матеріалів (партію товару), асортимент, кількість, ціна, дата та умови поставки встановлені у Специфікаціях до договору.

Відповідно до Специфікації № 1 від 20.08.2017 до договору відповідач зобов'язався поставити товар: відходи полімерних матеріалів LLDPE, кількістю 20МТ (фактична кількість зазначається в видаткових накладних і може коливатись в межах 10%), загальною вартістю 296 160 грн.

У Специфікації № 1 від 02.08.2017 сторони визначили умови поставки: силами та за рахунок постачальника на склад покупця, умови оплати: 90% вартості партії товару в якості попередньої оплати - до 10 серпня 2017 року включно на підставі отриманого від постачальника рахунку-фактури; залишок вартості поставної партії товару - протягом 3 робочих днів з дати фактичного отримання товару покупцем, дата поставки: 18-21серпня 2017, вимоги щодо якості: вологість - не більше 1%, засміченість - не більше 3%.

Позивач за платіжними дорученнями № 2600 від 07.08.2017 на суму 74 000,00 грн., № 2627 від 09.08.2017 на суму 56 000,00 грн., № 2642 від 10.08.2017 на суму 56 000,00 грн., № 2715 від 15.08.2017 на суму 40 000,00 грн., № 2736 від 16.80.2017 на суму 40 000,00 грн. перерахував на рахунок відповідача по виставленому рахунку-фактурі № СФ-0000398 від 01.08.2017 90% вартості товару у розмірі 266 000,00 грн.

17 серпня 2017 року згідно видаткової накладної № РН-0000429 відповідач поставив на адресу позивача 19840 кг відходів полімерних матеріалів LLDPE, (стрейч) на загальну суму 293 790,72 грн.

У позовній заяві позивач вказує, що при прийманні зазначеної партії товару було виявлено, що частина товару в загальному обсязі 8108.5 кг не відповідала заявленій якості, в зв'язку з чим зазначена кількість неякісного товару (8108.5 кг) на загальну суму 120 070,67 грн. (з ПДВ) була повернута за накладними № 11 від 22.08.17 (5101.5 кг на суму 75543,01 грн. з ПДВ) і № 13 від 30.08.17 р (3007 кг на суму 44527.66 грн. з ПДВ) і прийнята відповідачем, на вимогу позивача відповідачем повернено 27 279,95 грн. оплати за товар.

За доводами позивача, недопоставка якісного товару за договором поставки № 13 від 01.08.17 р. і специфікації № 1 до договору з урахуванням можливого коливання фактичної кількості поставки (10 %) склала: 6 268,5 кг, вартістю 92 823,95 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов'язання по договору щодо поставки у визначені строки кількості товару у розмірі 6268,5 кг на загальну суму 92 823,95 грн. у зв'язку з чим заборгованість відповідача щодо повернення оплати за непоставлений товар становить 65 000,00 грн., враховуючи 27 279,95 грн. повернених відповідачем коштів, а також просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 12 592,30 грн. за прострочення повернення коштів за період з 16.10.2017 по 17.05.2018, 16 602,92 грн. відсотків за користування коштами позивача з розрахунку 40% річних за прострочення повернення коштів позивачу за період з 16.10.2017 по 17.05.2018, штраф у розмірі 27 683,99 грн. за прострочення повернення коштів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказує про необґрунтованість позовних вимог, виконання зобов'язання щодо поставки товару належним чином в обумовленій кількості та строки, повернення позивачем частини товару з невідомих причин, без зазначення зауважень щодо якості, складання сторонами відповідних актів про неякісний товар, надання позивачем рекламацій неякісного товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору поставки № 13 від 01.08.2017 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки № 13 від 01.08.2017 року покупцем було здійснено оплату 90% вартості товару згідно Специфікації № 1 від 02.08.2017.

Умовами Специфікації № 1 від 02.08.2017 було визначено зобов'язання постачальника поставити товар у кількості 20 МТ із можливістю коливання в межах 10%, строк поставки: 18-21.08.2017.

17.08.2017 за видатковою накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 по договору поставки № 13 представник позивача за довіреністю № 975 від 16.08.2017 Кухарук А.К. отримав від відповідача товар: відходи полімерних матеріалів LLDPE у кількості 19840, всього на суму 293 790,72 грн., що підтверджується вказаною видатковою накладною, яка оформлена належним чином та підписана уповноваженими представниками сторін і скріплена печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

За накладними повернення постачальнику № 11 від 22.08.2017 на суму 75 543,01 грн., № 13 від 30.08.2017 на суму 44 527,66 грн. позивач повернув, і відповідач отримав товар у кількості 5101,5 кг та 3007 кг відповідно.

03.10.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1451 на суму 144 929,13 грн., в якій зазначаючи про поставку неякісного товару по договору у кількості 8268,5 кг зазначив про прострочення поставки недопоставленого товару у вказаній кількості, вартістю 122 439,95 грн.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Відповідно до абзацу 2 п.5.3 договору, при простроченні строків (термінів) поставки Товару більше ніж на 5 (п'ять) календарних днів та/або при поставці неякісного Товару Покупець має право відмовитись від поставки цього Товару шляхом направлення Постачальнику відповідного письмового повідомлення про відмову від поставки цього Товару. В цьому випадку Постачальник зобов'язаний на протязі 3-х днів з моменту отримання зазначеного повідомлення Покупця про відмову від поставки цього Товару повернути Покупцю шляхом перерахування на поточний банківський рахунок останнього всі раніше отримані за цей Товар кошти повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено та позивачем підтверджено, що за видатковою накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 по договору поставки № 13 відповідачем поставлено товар: відходи полімерних матеріалів LLDPE у кількості 19840, всього на суму 293 790,72 грн., вказана видаткова накладна підписана без будь-яких зауважень щодо якості товару.

Тож, обумовлений договором товар за вказаною накладною був поставлений у визначені Специфікацією № 1 строки, без прострочення строку поставки.

Дійсно, за накладними повернення постачальнику № 11 від 22.08.2017 на суму 75 543,01 грн., № 13 від 30.08.2017 на суму 44 527,66 грн. позивач повернув, і відповідач отримав товар у кількості 5101,5 кг та 3007 кг відповідно.

Проте, вказані накладні, як і ТТН та довіреності до них, не є доказами поставки неякісного товару.

За приписами статті 673 цього Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Отже, якість - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби. Якість товарів повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка передбачає вимоги до їх якості.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачені статтею 678 Цивільного кодексу України, згідно з приписами якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

За приписами ч. 1 ст. 688 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Умовами п.4.5 договору визначено, що при виявленні невідповідності якості товару, а також при кількісній невідповідності товару супровідним документам сторонами укладаються відповідні акти з умовою присутності представників покупця і постачальника (або представника перевізника, який для цього випадку «за замовчуванням» виступає представником Постачальника без додаткової довіреності). На основі цих актів, Покупець має право пред'явити рекламацію постачальнику по якості та/або кількості. У випадку, коли такий акт складений за відсутності представника постачальника або Перевізника, претензії по кількості та якості постачальником не приймаються за виключення випадків, коли постачальник був письмово повідомлений щодо встановлення фактів поставки неякісного товару, чи щодо кількісних розбіжностей поставленого Товару супровідним документам, однак його повноважний представник не прибув до покупця для здійснення перевірки та складання відповідних актів протягом 72 годин з моменту отримання відповідного письмового повідомлення від покупця.

Доказів виклику позивачем відповідача (представника) для складання актів невідповідності якості товару поставленого за видатковою накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 по договору поставки № 13, оформлення та наявності відповідних актів позивачем, у т.ч. без участі відповідача, пред'явлення відповідачу рекламації по якості та кількості товару, суду не надано.

Повернення частини товару за видатковою накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 та прийняття її відповідачем без підтвердження причини повернення, є правом відповідача, проте без дотримання визначеного чинним законодавством та умов укладеного договору, не підтверджує факту поставки неякісного товару та не є підставою для виникнення у відповідача поставити товар у кількості 6 6268,5 кг на суму 92 823,95 грн., у т.ч. у визначені позивачем у претензії строки.

У позовній заяві позивач наводить розрахунок кількості та вартості недопоставленої продукції 6 6268,5 кг на суму 92 823,95 грн. і здійснює обрахування кількості, виходячи з 20000 кг - 10% можливого коливання - (19840 поставленого товару - 8108,5 грн. поверненого).

Суд зазначає, що поставлений товар за накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 у кількості 19840 кг відповідає межам коливання, тому розрахунок 20000-10% є безпідставним.

Позивач належними засобами доказування не довів підстави та наявність обов'язку відповідача поставити товар у сумі 6268,5 кг, у тому числі у визначені ним строки у претензії від 03.10.2017.

Твердження позивача про відмову від поставки неякісного товару претензією-повідомленням від 03.10.2017 і висловлення цією претензією вимоги про повернення коштів є необґрунтованими, оскільки позивачем не доведено факту поставки неякісного товару вцілому, у т.ч. у кількості 6268,5 кг за видатковою накладною № РН-0000429 від 17.08.2017 по договору поставки № 13.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно положень ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження доводів про наявність обставин, що були б підставою для покладення на відповідача обов'язку повернення суми 65 000,00 грн. передплати у зв'язку із поставкою неякісного товару по договору № 13 від 01.08.2017.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п.5.3 договору сторони передбачили, що у разі порушення постачальником строків поставки Товару останній сплачує на користь покупця неустойку в розмірі 1 % (один відсоток) від вартості партії Товару, простроченої до поставки, за кожен день прострочення поставки.

При простроченні повернення (перерахування) покупцю коштів за товар, від поставки якого Покупець відмовився згідно цього пункту, постачальник сплачує на користь Покупця за весь час прострочення повернення (сплати) коштів пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від простроченої до оплати суми, відсотки за користування цими коштами в розмірі 40 % річних від простроченої до оплати суми, а при простроченні повернення (оплати) коштів більше ніж на 5 (п'ять) днів додатково сплачує одноразово штраф в розмірі 30 % суми, простроченої до повернення (оплати) суми більше ніж на 5 (п'ять) днів).

За прострочення поставки товару на 43 днів (сплив 3-х денного строку з моменту отримання відповідачем вимоги - з 16.10.2017 по 17 05.2018 (дата позовної заяви) позивачем нараховано до стягнення 39 914,30 грн. неустойки, 15 592,30 грн. пені, 16 602,92 грн. відсотків за користування коштами з розрахунку 40% річних, 27 683,99 грн. штрафу.

Враховуючи недоведеність позивачем підстав стягнення суми 65 000,00 грн. передплати за договором з підстав несвоєчасної поставки недопоставлення (заміни неякісного) товару на заявлену суму, вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору,, враховуючи відмову у задоволенні позову, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 23.06.2018

Суддя О.М.Ярмак