ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/1692/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2017

(суддя- Матюхін В.І.)

та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017

(колегія суддів: Марченко О.А. - головуючий, Стойка О.В. Татенко В.М.)

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів"

до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про стягнення 461 105,15грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Публічне акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» (надалі ПАТ, завод, позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (надалі ПрАТ, комбінат, відповідач) 461 105,15 грн. штрафу за недопоставлену у червні 2017 продукцію.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням господарського суду Донецької області від 21.08.2017 у даній справі № 905/1692/17 яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017, Позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів 461 105,15 грн. штрафу, 6 916,58 грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору

3. Судові рішення обґрунтовані тим, що:

3.1. Позивачем було доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 012/17-02 від 26.12.2016.

3.2. Судами встановлено, що за наведеним договором відповідач зобов'язався у строки та у обсягах, обумовлених договором та специфікаціями поставити позивачу продукцію. При цьому, відповідач здійснив поставку продукції не в повному обсязі та з порушенням строків, визначених умовами договору та специфікації, у зв'язку з чим позивачем на підставі п. 8.4. договору нараховано штраф у сумі 461 105,15 грн.

3.3. Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат «Азовсталь», суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд виходив із доведеності факту неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за договором поставки № 012/17-02 від 26.12.2016 в частині своєчасної поставки продукції та висновку про стягнення передбаченого умовами договору штрафу у розмірі 5,0% від вартості не поставленого об'єму товару у сумі 461 105,15 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

4. Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Підставою для скасування судових рішень скаржник вважає невірне застосування та порушення судами обох інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 611, 692 Цивільного кодексу України (Далі - ЦК України), ст. ст. 4-2, 4-3, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (Далі - ГПК України) в редакції чинній до 15.12.2017.

5.1. У касаційній скарзі скаржник зазначає про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали належну юридичну оцінку доводам відповідача щодо п.3.9 Договору поставки 012/17-02 від 26.12.2016, оскільки відповідач скористався правом не здійснювати поставку товару до погашення заборгованості за поставлений (починаючи з початку дії Договору), але не оплачений товар.

5.2. Скаржник відзначає, що ним не були порушені договірні зобов'язання, напроти факт порушення мав місце зі сторони позивача, що не здійснив своєчасної оплати за поставлену продукцію по специфікаціям № 1-2.

5.3. Також скаржник посилається на незабезпечення судом першої інстанції умов для повноцінної участі відповідача у розгляді даної справи.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

6. У відзиві на касаційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" погоджується з рішенням попередніх судових інстанцій та просить залишити без змін рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2017 та на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017.

Позиція Верховного Суду

7. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі № 905/1692/17 та прийнято до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

8. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з такого.

9. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

10. Як встановили суди під час розгляду даної справи, 26.12.2016 між Приватним акціонерним товариством Металургійний комбінат Азовсталь (постачальник) та Публічним акціонерним товариством Запорізький завод феросплавів (покупець) було укладено договір поставки № 012/17-02, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця продукцію коксохімічного виробництва у відповідності до сортаменту, якості, строків, в обсязі, за цінами та на умовах, передбачених в специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. Витрати з перевезення (ж.д. тариф) товару від пункту відправлення до пункту призначення відносяться на покупця, якщо інше не передбачене специфікаціями. (п.1.1 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 13.02.2017).

11. Сторонами в договорі було передбачено, що постачальник, зокрема, зобов'язується здійснити поточні поставки товару, обумовленого в специфікаціях до цього договору на умовах FCA залізнична станція відправлення (згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010), що підтверджується залізничними накладними (квитанціями), якщо інші умови поставки не обумовлені специфікаціями до даного договору (п.2.1 договору).

12. Відповідно до п.8.4 договору, у разі недопоставки постачальником узгодженого об'єму товару, покупець має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 5,0% від вартості не поставленого об'єму товару (п. 8.4 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 13.02.2017).

13. Попередніми судовими інстанціями було зазначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, і відповідно, за грошовими розрахунками, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.9.5 договору), тобто, на момент виникнення спірних правовідносин, сторони перебували у договірних стосунках.

14. Специфікацією № 3 від 01.06.2017 до договору поставки № 012/17-02 від 26.12.2016 сторонами узгоджено найменування товару, його якість, кількість, ціну реалізації, строки поставки, загальну суми по специфікації, тощо.

15. Згідно умов специфікації на відповідача було покладено обов'язок протягом червня 2017 року згідно графіку відвантаження в період з 1 червня (2-3 вагони на добу з можливим відхиленням +/-1 вагон відвантажити позивачеві горішок коксовий 10-25мм марки ОК 1, ОК 2, ОК 3 у кількості 4000 т сухої ваги загальною вартістю 30 940 944 грн. (з ПДВ). Загальна сума договору на момент укладання специфікації № 3 орієнтовно дорівнює 63 234 996 грн. з ПДВ (п.1 специфікації).

16. Відповідачем з 2 по 30 червня 2017 року було відвантажено на адресу позивача 2 807,78 т сухої ваги горішка коксового 10-25 мм марки ОК 1, ОК 2, ОК 3 на загальну суму 21 550 586,04 грн. (з ПДВ), що підтверджено актами прийому-передачі за вказаний період та залізничними накладними (а.с. 49-186 т. 1).

17. Судами встановлено, що відповідачем на оплату вартості поставленого товару позивачу виставлялись рахунки-фактури (а.с. 24-49 т.1. ), які частково сплачені позивачем (з урахуванням коригування) у розмірі 21 393 744,20 грн., що підтверджується наданими платіжними дорученнями (а.с. 36-60 т.3).

18. Позивачем було визначено, що загальний об'єм недопоставленого в строк товару (червень 2017) за специфікацією № 3 складає 1 192,22 тони сухої ваги горішка коксового 10-25мм марки ОК 1, ОК 2, ОК 3, вартість недопоставленої продукції становить 9 222 103,06 грн. із розрахунку: 1 192,22т х 7 735,24 грн. (ціна за тону сухої ваги 6 446,03 грн. + 20% ПДВ).

19. Листами № 45/679 від 12.06.2017, № 45/698 від 16.06.2017 та № 45/716 від 19.06.2017 позивач повідомляв відповідача про недопоставку продукції та просив збільшити добове відвантаження. Листом № 0103/1258 від 21.06.2017 відповідач з посиланням на зменшення виробництва продукції просив розглянути можливість продовження строку відвантаження продукції на липень 2017.

20. Як вбачається з матеріалів справи, домовленості щодо коригування об'ємів поставки горішка коксового 10-25мм марки ОК 1, ОК 2, ОК 3 в спірний період не були досягнуті між сторонами.

21. Оскільки відповідач в порушення п.2.1 договору та специфікації № 3 свої зобов'язання щодо постачання товару (горішка коксового) виконав частково, у зв'язку з чим, позивачем на підставі п.8.4. договору нараховано штраф у розмірі 461 105,15 грн., який не був оплачений відповідачем.

22. Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

23. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

24. Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

25. За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

26. Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

27. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

28. Згідно ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

29. Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

30. При розгляді справи у судах попередніх інстанцій відповідачем не було надано доказів поставки товару у визначеному сторонами обсязі та обумовлені строки, що призвело до нарахування позивачем штрафу у розмірі 5,0% від вартості не поставленого об'єму товару у сумі 461 105,15 грн. та стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

31. В свою чергу, загальний об'єм недопоставленого в строк товару (червень 2017 року) за специфікацією № 3 складає 1 192,22 тони вартістю 9 222 103,06 грн.

32. Аргументи відповідача про те, що ним було застосовано п. 3.9. Договору, умови якого надають право йому не здійснювати поставку товару позивачу до погашення заборгованості за поставлений (починаючи з початку дії договору), але не оплачений товар, колегія суддів відхиляє, оскільки волевиявлення повинно бути виражено у спосіб, доступний для сприйняття контрагентом, враховуючи, що ця відмова стосується зміни умов договору, учасником якого він є.

33. Крім того, апеляційним господарським судом відзначено, що листом № 0103/1258 від 21.06.2017 відповідач безпосередньо за червень 2016 року просив перенести строки поставки продукції у зв'язку зі зменшенням виробництва.

34. Твердження скаржника про те, що суд першої інстанції не відклав розгляд справи за клопотанням відповідача, чим не забезпечив умов для повноцінної участі відповідача у розгляді даної справи відхиляються колегією суддів, оскільки відповідач посилався на участь його представника у іншому судовому засіданні у цей час. Разом з тим, відповідач мав право направити у судове засідання іншого представника для участі у розгляді справи.

35. Висновки судів попередніх інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими, з огляду на правильне застосування ст. 43 ГПК України в редакції чинній до 15.12.2017 і встановлення того факту, що відповідачем були порушенні умови спірного договору щодо належної кількості поставки товару, що в свою чергу змусило позивача застосувати до відповідача санкції у вигляді штрафу у розмірі 5,0% від вартості не поставленого об'єму товару у сумі 461 105,15 грн. відповідно до п. 8.4 договору № 012/17-02 від 26.12.2016.

36. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 308 ГПК України у чинній редакції, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

37. Слід також відзначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Російської Федерації", "Нєлюбін проти Російської Федерації") одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

38. Крім того, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

39. Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

40. Отже вказані рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

41. Відповідно ст. 309 ГПК України у чинній редакції, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

42. За таких обставин та з урахуванням меж розгляду справи в суді касаційної інстанції, в порядку ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень, касаційний суд не вбачає.

43. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі №905/1692/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Донецької області від 21.08.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.11.2017 у справі №905/1692/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко